RYII2

RYII2

str. 217-pokr.

			 R o k 1 8 6 2
Viz malá kronika    od pag. 498 do pag. 500

V konkordátu z r. 1855 a v císařském říjnovém diplomu  z r. 1860 byla vyslovena zásada: katolické církev spravuje  své jmění samostatně.  Tato zásada  se měla v tomto roce provést. Páni biskupové měli spravovat na minimum  rozpuštěný náboženský fond.,  a faráři měli převzít jmění jednotlivých kostelů  Už byl jmenován l. březen jako  den převzetí  církevního jmění z rukou patronátních pánů a jednotlivé vikariáty určily  beneficiáty, kteří měli  při převzetí . intervenovat.
Ale celá záležitost se rozbila, poté co se proti postavily nové vládní orgány a patroni. Bylo by to pro beneficianty také  nové velké břemeno  a těžká zodpovědnost. Při shromáždění všech beneficiantů svolaném k tomu do Rochlic 20.února  vyjádřil s rozhodností zvláště jeden farář  při vzpomínce na noční vloupání u něj před 5/4  roku  své obavy z nových pravidel  
				-------------
											pag. 289
Na pag. 76 bylo zmíněno, jak farář Felger ( resp. jeho bratr Franz Felger) se viděl nucena  proti faráři Schalkovi  nastoupit právní cestu ve věci  odepřeného zaplacení  interkalárního  obnosu 670 zl.
Když právní přítel Franze Felgera , liberecký advokát dr. Essenther koncem dubna 1857 byl o podstatě věci příslušně informován,  sdělil, že sice požadavek na 670 zl. 32 ½ kr.k.m. je plně oprávněný,  ale kvůli průtahům v této záležitosti ze strany nejd. konsistoře je už promlčený – a bude proto,  zvláště při okolnosti,  že farář Schalk kvůli jiným dluhům je sekvestrován {majetek je   pod nucenou správou}, těžko co vymoci; ale chtěl si přesto dát veškerou námahu,  aby dosáhl žádaného cíle. 
A skutečně námaha dr. Essenthera nebyla bezvýsledná.  Sekvestr faráře Schalka , lomnický c.k. okresní soudce  Hartmann poslal na splátku požadavku v 
str. 218			
		leden  1858	           127 zl. k.m.
		roku    1860		 80 zl. rak.č.
		roku    1861		 74 zl.r.č.
	dne  23,srpna 1862		 54 zl. 
             	dohromady 		335 zl.
U naposledy  uvedené splátky  bědoval ale sekvestr nad finančními poměry faráře Schalka  tak, že farář Felger, aby učinil konec  politováníhodné záležitosti,  se rozhodl  zříci se  ještě zbývající poloviny  svého požadavku a svému bratrovi  jiným způsobem nahradit  k sumě 600 zl. chybějících 265 zl.
			---------------------
											pag. 290
V roce 1836 ordinovaní kněží litoměřické diecése byli první, kdo se r. 1861 rozhodli,  oslavit své 25leté kněžské jubileum společně.  V měsíci srpnu  se skutečně sešli u svého spolužáka faráře Hasáka v Novosedlicích u Teplic  a prožili dva  dny v bratrském  obcování. Jejich příkladu následovali ti, kdo byli ordinováni v r. 1837
Z podnětu faráře  P. Josefa Hampela z Chlumu {u Chabařovic} shromáždilo se  (12. srpna  1862) 22 spolužáků, mezi nimi i farář Felger z Rychnova, v Bohosudově, den nato  pod vedením jednoho P. jesuity drželi duchovní rekollekci {náboženské rozjímání, exercicie}, byli přítomni  27. v 6. hod. ráno  panem kanovníkem Janem Řehákem (bývalým  prefektem semináře) zpívanému requiem  za 10  v Pánu už odpočívajících  duchovních spolužáků a v 8 hod. mši svaté, kterou celebrovala sama  Jeho excelence  nejd.  pan biskup ¨Augustin Hille, jenž jim před 25 lety  udělil kněžské svěcení  Z jeho rukou  přijali, jako kdysi  v den svěcení, svaté přijímání..- Nato jeli společně  do blízkých Trmic  a shromáždili se u bratrského pohoštění, které jim připravil trmický  p. farář P. Karel Hirsche, také jeden z jubilantů a jehož se zúčastnili  i  j. excelence p. biskup, kanovník p. Řehák a  ústecký p. vikář Schlein .
				--------------
Na svátek Andělů strážných ( 7. září)  nechala jeho jasnost kníže Kamil Rohan v přítomnosti  své, manželky  kněžny Adély  a knížete Karla z Löwensteinu a za asistence  veškerého patronátního kléru( pokud toho dne mohl přijít), vysvětit  rozšířenou a umělecky a nádherně  vyzdobenou  zámeckou kapli v Sychrově pražským kanovníkem od sv. Víta  panem Albertem Küfferem z Asmannsvilla.					
											pag. 291
Po slavnosti byli kromě p. pontifikanta{ světícího kněze }  pozváni k slavnostní tabuli:
rochlický okr. vikář P. Franz Moysel se svým sekretářem  P. Josefem Kočím,farářem  z Jeřmanic  , děkanové P. Josef Hofrichter z Hodkovic, P. Josef Richter z Osečné,  P. Johann Jesina z Českého Dubu,   faráři P. Josef Sedláček z Loukova, P. Alois Schalk z Lomnice, P. Anton Felger z Rychnova, P. Maschek z Karlína v Praze,  zatímco ostatní duchovní se shromáždili u tabule p. knížecího dvorního rady p. Viléma Janiga.
str. 219
Rok 1862 byl skutečně úrodný, zvláště na  obilniny. Stodoly nemohly  úrodu ani pojmout. Dokonce i v horách  byly vidět stohy obilí a slámy.

  			R  o  k        1  8  6  3
                       viz malá kronika  od  pag. 500 do 501

Už v roce 1857, kdy byla postavena železnice a silnice z Hodkovic do Rychnova rozhodl se Augustin Lucke, že svůj dům na  zdejším prostranství před kostelem přemění na  zájezdní hostinec. Pokud by se to uskutečnilo,  bylo se obávat stálého rušení  bohoslužeb v rychnovském farním kostele. o to víc, že z řečeného domu bylo vidět na duchovní u oltáře a na kazatelně.

Když začátkem srpna  téhož roku  nejd.p.biskup Augustin Bartholomeus  vizitoval Rychnov, stěžoval si mu P. Felger na svou starost, dostal ale útěšný příslib že nejdůst. pán  použije  všechen svůj vliv, aby se tomuto zlu zabránilo. Skutečně byla Luckeho žádost o  zřízení zájezdního hostince  na kostelním prostranství c.k. jabloneckým okresním úřadem zamítnuta.- Ale advokáti si ví rady!
	;										pag. 292
Po jistém čase získal Lucke místodržitelské povolení ke zřízení zájezdního hostince   přičemž měl jen za povinnost, postavit před svým domem vysoký dřevěný plot. čímž mělo být zabráněno rušení bohoslužeb. Splnění této povinnosti ale mělo své těžkosti.  Místo před  zájezdním hostincem by bylo příliš  zúžené  a prostor před kostelem  znetvořen.
Tu udělal pan farář panu Luckemu návrh,  místo plotu  uvnitř kostela  u hlavního vchodu  udělat pořádnou dřevěnou halu s dvoukřídlými dveřmi a 2 bočními jednokřídlými dveřmi . Na to Augustin Lucke s radostí přistoupil  a 10. ledna 1853 byla hala hotová.
Teď už se z náměstíčka nevidí do kostela, hluk z venku je méně slyšet, průvan v kostele je menší a sníh už není hnán  větrem do kostela jako dřív.
				-------------------
Dne 1. března (  druhá postní neděle) se četl pastorální list  vztahující se k 8 dní trvajícímu 1000letému jubileu přinesení křesťanství na Moravu a do Čech svatými bratry Cyrilem a Metodějem . Tato jubilejní památka  začala 8. března  odpoledne. Den nato ( v pondělí)  na svátek svatých  slovanských apoštolů  byla bohoslužba jako v neděli.  Po celý oktáv  byla odpoledne od 3 hod. modlena sv litanie a udělováno sv. požehnání. Dne 16. března byla závěrečná pobožnost  s velkou mší a Te Deum.
V roce 1863 udělala rádelská obec  další krok  k vytoužené církevní samostatnosti, a sice  zřízením vlastního hřbitova v Rádle .Když tamní bezdětný obchodník přízí Augustin Hübner ( (řečený Hübnerschneider)
str.220
právě začátkem roku 1853 nedaleko kaple koupil  pozemek o  výměře 1 strych k shora uvedenému účelu  a věnoval ho obci,  bylo zřízení rádelského hřbitova už jen otázkou času.
											pag. 293
Ale přece to trvalo  ještě 10 let, než byl tento plán proveden.  Ačkoli jeho realizací měla rychnovskému duchovenstvu narůst nové břemeno, nebylo co proti tomu namítnout, neboť  nové pohřebiště , ačkoliv se skalnatým podkladem,  bylo komisí uznáno vhodným , 10 letý průměr v Rádle zemřelých  vykazoval počet  48,- a  duchovenstvem i  politickými vrchními úřady  ročně stanovená částka 60 zlatých, kterou měla rádelská obec platit  rychnovským duchovním  jako odškodnění za  cestu, bylo přijatelné.

Poté co bylo vymíněno, že  na dosavadní obvyklé štole za rádelské pohřby a výkrop nedojde ze strany rychnovského duchovenstva k žádné změně,  a rychnovský kantor má až do své smrti podržet právo provádět rádelské pohřby, došlo na jaře 1863 ke zřízení nového hřbitova. ten měl živý plot  z mladých  habrů, a na jejich ochranu laťový plot, železný kříž na žulovém podstavci ( který zároveň měl sloužit fundátorovi jako  vlastní kříž na hrobě) zřízeném výměnkářem Josefem Demuthem a placení náhrady za cestu obcí tak zajištěno, že se rozhodlo použít na to poplatek z hrobů.

Když bylo všechno potřebné připraveno,  a došlo povolení konsistoře, určil se svátek  sv. Augustina ( patrona  fundátora Augustina Hübnera jako den  vysvěcení hřbitova, jehož program byl následující:
											pag. 294

   Program vysvěcení rádelského hřbitova  dne 28. srpna 18363
O půl 9 hod vyjde  průvod z kaple  na hřbitov. Vpředu kříž, pak školní děti, ve dvojicích, nejdříve hoši, pak dívky, hlasitě se modlíce Otčenáš a Zdrávas. Nato dva bílé prapory, pak zpěváci,. duchovenstvo, čestní hosté,  nakonec domácí muži a ženy. Když dojdou na hřbitov,  postaví se děti do půlkruhu před hřbitovním křížem, dva prapory vedle kříže.
Vysvěcení hřbitova začíná proslovem faráře. Pak následuje modlitba v latině- pak litanie za zemřelé farníky, pak pochod kolem hřbitova, přičemž je zpíván žalm “Miserere”.
Když kněz zase dojde ke kříži, latinsky se pomodlí. Následuje vysvěcení hřbitova a modlitba v němčině, dále jiná modlitba za fundátora   kříže.. Nyní se jde zpět do kaple,  přičemž školní děti zpívají nově nacvičenou vhodnou píseň. V kapli na konec  zpívané requiem  za zamřelého Augustina Hübnera.
Řeč, kterou pronesl při této příležitosti farář Felger k početně shromážděným věřících z Rádla,k nimž se
str. 221
připojil  i jablonecký c.k.  okresní představený Eichhorn, zněla jak následuje:

Text: Věřím ve všeobecnou křesťanskou církev,  společenství …….zmrtvýchvstání  těla a    
          věčný život. Apoštolské vyznání víry
Tato víra nás  shromáždila k dnešní slavnosti.  Svatá, synem Božím na zemi založení církev  přijímá totiž člověka,. když přijde na svět,  do své mateřské  náruče, aby  ho koupelí, svatým křtem, učinila dítětem božím,  bratrem Kristovým a chrámem svatého ducha.
											pag. 295
od kolébky o něj pečuje a chrání ho, krmí ho mlékem svatého evangelia, , ukazuje mu cestu do nebe,jde s ním životem jako strážný  duch ,  posiluje unavené a slabé, zdvíhá  padlé, napomíná   pomýlené a  bezradné, utěšuje  zarmoucené, stále drží před ním svůj vysoký cíl, kterého má dosáhnout, posvěcuje ho  v nejdůležitějších  situacích  života  svatými svátostmi a neopouští ho jako nejvěrnější přítelkyně ani  ve smrti.  Kněz kostela přichází  k loži nemocného křesťana, smiřuje ho s bohem , připravuje ho k cestě na onen svět. A když vloží s důvěrou  svého ducha  do rukou  svého nebeského otce, dává mu církev poslední  čestný doprovod, žehná jeho rakvi, modlím se za něj a  nezapomíná na něj, i kdyby jeho nejbližší příbuzní na něj zapomněli a pohřbívá jeho  tělesnou schránku na místě, které předtím posvětila, a ozdobila znamením  spasení,  křížem. Takové místo, milí křesťané,  vysvětit pro vaší obec je úkolem této hodiny. 
Měli jste dosud společné pohřebiště s ostatními farníky této farnosti.Tam, ve stínu mateřského kostela nacházeli po staletí vaši drazí zesnulí  své místo  poslední ho odpočinku.
Ale kdo by neměl za přirozenou a pochopitelnou  vaší snahu mít  vlastní hřbitov v místě? Člověk  touží  odpočívat i po smrti v místech, kde  žil, přeje si  být  do země , kterou  zúrodňoval  potem své píle, kterou oséval a obdělával, jejíž plody užíval,  položen jako semeno, které dozraje k budoucímu znovuvzkříšení
											pag. 296
Chcete  své milované zesnulé mít u sebe blíž, abyste o to častěji ve svaté vzpomínce  obětovali bohu   své modlitby za klid jejich duší, tak abyste i vy k  častější  vzpomínce na smrt byli povzbuzeni, … proto   prokažme  poctu a památku  v pánu zesnulému  poctivému  spoluobčanovi Augustinu Hübnerovi, který pln  něžné oddanosti  své rodné obci , získal pro vás tento pozemek, a tak se stal zakladatelem tohoto hřbitova. Bůh dej jemu,  nenáročnému a skromnému křesťanovi, věčný klid a světlo věčné ať mu svítí.
Poctěni buďtež i  zástupci této obce,   kteří nelitovali námahy a výdajů, aby tento hřbitov důstojně  ohradili, zvláště buďtež ti z vašich spoluobčanů s úctou zmíněni, kteří bez vyzvání, a  dobrovolně   vytvořili  kříž,nejkrásnější to ozdobu hřbitova,  a tak 
str. 222
postavili trvalý pomník své víry.

Dříve než nyní přikročím k vysvěcení tohoto  hřbitova, chceme se  poučit, jaký význam pro nás křesťany má křesťanské pohřebiště. Odpovídám
a)	je  božím polem,  osetým polem  pro věčnost
b)	místem míru. Proč?
c)	kazatelem  pomíjejícnosti
d)	svatým místem

A když je takovým místem, jak se k němu máte chovat?
a)	vzdávat mu čest( žádné klení, žádná rozpustilost, žádná neposlušnost)
b)	ozdobujte ho
c)	pilně ho navštěvujte ( ne pouze  když někdo z vašich je pochováván, - také když dostanete   příliš velkou chuť  na duchovní  veškeré jmění,- když se dostanete do nepřátelství,-když vás   křivda a  klopotnost  tísní,-když jste se dopustili hříchu. Amen      								            	pag. 297
Po vysvěcení hřbitovního kříže   vykonal  farář následující modlitbu
Spasiteli světa, který  v pátek, jako dnes,  jsi zemřel na kříži, abys sejmul z nás  naše hříchy   ty, prvorozený vstal jsi z mrtvých, a tímto slavným zmrtvýchvstáním jsi překonal hranice smrti, synu živého boha, naše útěcho , naše naděje  a naše útočiště  jsi v životě i smrti, a nám jsi v této svaté hodině blízký, pohleď milostivě na  tuto svojí obec , která se shromáždila,  aby doporučila  tvé ochraně   tento hřbitov a ty, jejichž těla jednou na tomto jejich místě odpočinku spočinou.

Ty jsi nejmilostivější slituj se  nade všemi, kteří zde jsou shromážděni okolo tvého kříže jako  kuřátka kolem kvočny a buď jim milostivým přímluvcem u svého otce.
Ty jsi kníže míru, a světlo světa. – dej všem věčný mír  a světlo věčné ať jim svítí. Ty jsi vzkříšení a život- dej všem  očekávat  slavné vzkříšení a  ať dojdou  věčného života  Tvůj kříž bude zářit na nebi, až jednou přijdeš s velkou nádherou  na oblacích, abys soudil  živé i mrtvé, dej  pak, aby  všichni zde kdy pohřbení  v onom dni s radostí a radostnou důvěrou spatřili tvůj kříž, tak jako my nyní k němu vzhlížíme.
Ty jsi kdysi ke svým mladším hovořil:: Jen maličko a uvidíte mě”- nech tedy také nás , abychom se uviděli s našimi milými a drahými zemřelými a sjednoť nás  všechny, abychom vešli do nádhery nebes: Amen”
										 pag. 298
Po ukončeném vysvěcení  byla na novém hřbitově vykropena  mrtvola malého dítěte, která otevřela řadu zde pohřbených- Při této příležitosti se ukázalo, a později ještě zřetelněji, že podklad hřbitova sestává z čistě břidličného kamene , a tak každá mrtvola bude pokládána do kamenného hrobu.
str. 223
Od 1. do 3. září se konala v Litoměřicích diecézní synoda , přičemž mimo jiné bylo určeno,  že dosud  houfně obvyklé vystavování  svátosti oltářní  v monstranci  na začátku mší sv. a  velkých mší  také o nedělích a svátcích se má  zastavit, a  toto  dělat jen o dnech zbožňování a o dnech  v oktávu Těla Páně- a pak  intonace “ Tantum ergo”  u požehnání  má  se vynechat.

Liberecký vikariát byl na této synodě  zastoupen 6. beneficiaty , byli to: :okresní vikář  F. Moysel z Rochlic, vikariátní sekretář  Josef Kočí  z Jeřmanic, děkani Franz Simm z Liberce  a Johann Ješina z Č. Dubu, pak faráři Jan Hruška  z Lastriboře a Anton Felger z Rychnova.
			-----------

Dnes obdržela  rádelská kaple  novou ozdobu – Barbara , vdova  po + rádelském  obchodníku přízí  Augustinu Hübnerovi  opatřila totiž  pro ní 14 nových  zastavení Křížové cesty, která zhotovil rychnovský malíř Ign. Müller,  a ty přišly včetně rámů na 101 zl. . 28. října  je vysvětil turnovský quardián P. Aemilian  Karasek, jenž o tomto aktu vystavil následující listinu::
			Pozdrav čtoucím!
Tímto potvrzujeme, že 14 zastavení Křížové cesty, pořízené nákladem  Barbary Hübnerové, vdovy  rádelské  k bohaté a plodné památce    nejsvětějšího  mystéria Utrpení  Páně  a zvětšení  zbožnosti  věřících v Krista , malířem 
										pag. 299
Ignacem Müllerem z Rychnova zhotovené, poté co s povolení  nejdůst. biskupského ordinariátu v Litoměřicích 24. září 1863 č. 6018 daným a navíc  se souhlasem provinciála  řádu sv. Františka Serafinského pro Čechy  na žádost. Antona Felgera, duch. správce z Rychnova za asistence Josefa Kočího,  prvního faráře Jeřmanického a sekretáře libereckého vikariátu a Josefa Fischera, kaplana rychnovského, mnou dole psaným s povolením  od nejvyššího kněze P.Pia IX , daným kvardiánům řečeného řádu, ve veřejné kapli  rádelské  svaté Trojice  a Božího  Těla , na svátek sv. apoštolů Šimona  a Judy  roku spasení tisícího  osmistého  šedesátého třetího  byla vysvěcena podle předepsaného ritu tak, aby zbožní věrní křesťané  Křížovou cestu zbožně slavili, hojně jí  užívali, a z ní se radovali tak, jak se slaví a radují   v kostelech a místech našeho řádu.

	Dáno  na faře v Rychnově( liberecký vikariát) dne 28. října 1863
			P. Aemilian Karásek v.r. h.s.
			quardián turnovského konventu 
			a zasl. provinc. definitor

str. 224
V průběhu tohoto roku  udělala velký rozruch rouhačská kniha  francouzského žida Renana s titulem : Život Ježíšův”
			--------------
Během dlouhé války  mezi severoameričany  a konfederovanými jižními státy pěstování bavlny  bylo zcela zničeno  a do Evropy přicházelo jen velmi málo a ještě k tomu špatné bavlny , čímž tento artikl a všechny bavlněné věci velice podražily. Následkem bylo,  že zdejší,  léta	  zanedbávané pěstování lnu  se znovu  začalo a v kraji  vzniklo mnoho přádelen lnu
											pag. 300

				R  o  k     1  8  6  4	
			 Viz  malá kronika, pag.  500 – 504

Tytéž nepříznivé poměry, v nichž se podle líčení na pag. 269-270 nacházel rychnovský farní les , postihly také rychnovský kostelní les. Jen nebyl ten poslední  od zornění farního lesa ještě  vystaven  lesnímu pychu.  K tomu přicházela okolnost, že  na zadním konci ještě stojící  stromy začaly  být  přestárlé. Protože se dále ukázalo,  že zornění  farního lesa nebyla žádná  mylná spekulace,  ucházel se  slavný patronátní úřad z podnětu faráře Felgera  o povolení kmenové dříví kostelního lesa  prodat , výtěžek kapitalizovat a pozemek zornit.

Poté, co k tomu přišlo povolení nejd.bisk.  konsistoře  a sl. c.k. místodržitelství , konala se 27. dubna 1864  licitace  kmenového dříví. Utržilo se 750 zl.r.m. , které připadly  kostelnímu jmění  a propachtoval se zároveň celý lesní pozemek  na 6 let za roční činži  15 zl. 70 kr.  Od té doby dostává z toho kostel pěkný příjem, zatímco dříve les nenesl téměř nic.
			--------------------

V Rychnově rodilý žibřidický  farář d.p.. Anton Wenzl  šel v létě 1864 do pense a chtěl své poslední dny strávit v Hrádku. Uprostřed června přišel ještě na návštěvu  ke svým příbuzným  do Rychnova  a protože koncem měsíce  pražský světící biskup Petr Krejčí biřmoval v Hodkovicích, šel farář Wenzel tam, aby  pozdravil pana biskupa, s nímž kdysi v Mladé Boleslavi zároveň studoval.
Tam ale onemocněl na faře, nalezl u svého krajana a blízkého příbuzného  děkana P. Josefa Hofrichtera  láskyplnou péči a zemřel tamtéž 5. července- Dne 7. července byl slavnostně pohřben na hřbitově v Hodkovicích. Jeho v  poslední nemoci napsaný testament zní:
str. 225
     		
T e s t a m e n t
.P. Antona Wenzla, faráře v Žibřidicích
 Jelikož se cítím tělesně sláb, obávám se, že je nutné , abych při plných smyslech  a zdravém rozumu  stanovil mou následující poslední vůli :
1) Svěřuji svou duši milosrdnosti Nejvyššího, mé pozemské ostatky  ale ať jsou náležitě podle katolického ritu odevzdány zemi, z níž vzešly
2) V liberecké spořitelně mám na několika vkladních knížkách  kapitál patnáct set zlatých uložených na mé jméno, které s přírůstkem úroků budou krýt následující odkazy. Odkazuji totiž:
a) k založení chudinského fondu v Žibřidicích ,jehož roční úroky podle určení  p. duchovního správce a obecního představeného budou určeny k rozdělení  chudých, kteří toho budou hodni							500 zl. rak.m.
b) na obutí v zimě pro chudé děti v obci Žibřidice kapitál	200 zl. r.m.
c) kostelu v Žibřidicích na potřeby kostela kapitál		200 zl
d)	na sv. rekviem v žibřidickém kostel  ročně v den mého úmrtí
kapitál								100 zl
      e) na mši v Rychnově ročně o stejném dni kapitál		  50 zl
      f) na chudinský fond  v Rychnově jako základní kapitál	300 zl
      g) na mši sv. v Kryštofově Údolí ročně v den mého úmrtí	  50 zl
      h) na založení chudinského fondu v Janovicích v Podještědí	 200 zl
      i ) na obutí chudých školáků v Janovicích kapitál		 100 zl.
      k) na normální školní fond					     5 zl
      l) do fondu pro kněžské deficienty v diecési			 200 zl
                                           Celkem odkazů				1905 zl.
											pag. 302
Kromě obnosu 5 zl. pro normální školní fond měly   odkazy a nadace  dostávat  z kapitálu jen úroky  jmenovitě ale  chudinské fondy a peníze na obutí se mají¨rozdělovat jen  se  souhlasem  místního duchovního správce a představeného obce. 
Pokud by  vklady u spořitelny  s přírůstkem úroků nestačily na tyto nadace a odkazy, pak kladu v mé příbuzné důvěru, že  chybějící částku  dobrovolně dorovnají.

3) Všechno ostatní jmění, jako svršky, prádlo, oděvy,zařízení, jakož i hotové peníze a cenné papíry, jedním slovem všechno,  co bylo a je mým majetkem,  jsem už za svého života tak rozdělil a rozdal, že po mé smrti by nic nemělo zůstat, co by  se mělo nebo mohlo dodatečně
str. 226
rozdělit  Rovněž jsem věnoval celou svou knihovnu.

4) Zavazuji  své příbuzné, totiž Klaru a Františku, děti mého bratra Josefa Wenzla, pak bratra Franze a sestry Julianu Wenzlovou, pak Augustina Langa,manžela mé zesnulé sestry Marie Wenzlové za dárky, které jsem jim za svého života dal,  aby zaplatily náklady na léčení a pohřeb,  naproti tomu ale  budou vystupovat jako rovní dědicové ještě snad   objevené pozůstalosti a to tak, že Klara a Františka , dcery  po Josefu Wenzlovi, budou representovat jen jednu osobu, takže by se pozůstalost dělila jen mezi 4 osoby.
									pag. 303
5) Za vykonavatele závěti jmenuji svého švagra Augustina Langa  z Rychnova  který se také postará o zřízení potřebných nadačních listin.
 6) Na konci žádám, aby listiny, týkající se nadačního kapitálu pro chudinské fondy a na obutí školních dětí byly uchovávány v příslušném farním archivu.

Tímto uzavírám tuto poslední a nezměnitelnou vůli ve jménu svaté trojice a prosím , aby se projednala.

V Hodkovicích, 28. června 1864

Josef Hofrichter,  v.r.			P. Anton Wenzl, v.r.
děkan, svědek					   farář-důchodce

Franz Ptáčník , v.r.				P. Ferdinand Ferkel, v.-r.
 kaplan., svědek				 kaplan, jako svědek

Publikováno podle protokolu 23. července 1864, č. 4226
téhož dne 			 Winar,v. r.   k č. j.. 4254

Stejné znění s nekolkovaným originálem testamentu se tímto potvrzuje
C.k.okresní úřad v ¨Jablonném jako  soud  dne 28. prosince 1864
                 c.k. okr.představený
Č.j. 2048 jud.    			Tanzer, v.r.
			-----------------

Dne 12. července předvedl blesk v Rychnově pozoruhodnou věc: Během odpolední boučky udeřil totiž blesk v jedné zahrádce malíře Ignáce Müllera v Pláni stojící do 3 mladých bříz, skočil odtud  štítem na půdu domu, zapálil tam  se nacházející seno, sletěl stropem do místnosti, obtočil domácí paní trávící za kamny siestu, ohlušil jí, začernil zlatou lištu na obrazovém rámu na stěně a ztratil se v zemi, aniž by osoby, přítomné v místnosti zranil.Jelikož během úderu blesku dlel jeden  malířský pomocník na půdě, mohl se oheň rychle uhasit..
			-------------------------
str. 227									pag. 304
Pro město Liberec, jehož obyvatelstvo se  zvláště od otevření Pardubicko-Liberecké dráhy  velice rychle  zvětšovalo,  bylo  velice žádoucí, aby po uplynutí 7. let se  znovu udělovala svátost  biřmování.. Velice svědomitý litoměřický  p. biskup Hille  chtěl tomuto požadavku vyhovět. Protože ale pro stáří a  vetchost  nemohl sám biřmování udělit,  poprosil pražského světícího biskupa p. Petra Kočího se žádostí,  aby zároveň biřmoval v celém libereckém a frýdlantském vikariátu.

Pro Rychnov byl  určen jeden z posledních  dnů měsíce června  a tak od poloviny června začaly přípravy.Mezitím bylo ukončeno poučování k biřmování, biřmovanci měli po zpovědi a sv. ,přijímání v ruce dary od kmotrů,, biřmovací cedulky byly rozdány… a nyní, 2 dny před oznámeným  příjezdem  pana světícího biskupa  přišla najednou oficielní zpráva,  že biřmování v Rychnově se nemůže konat, protože p. biskup byl už očekáván ve frýdlantském vikariátu a 15. července musel navštívit Turnov.

Dovedeme si představit  rozpaky  rychnovského duchovenstva. Bylo třeba  farní obvod  upokojit jak jen bylo lze.- a faráři nezbylo nic jiného, než putovat na frýdlantsko a zjistit, zda by se zkrácením tamního  “ dne navštívení”  nedal získat jeden den pro biřmování v Rychnově..Na štěstí měli  frýdlantští páni duchovní méně biřmovanců, než  původně udávali  a tak
											pag. 305
bylo umožněno , že na konci biskupovy biřmovací cesty  se přece jen nalezl jeden den, aby také rychnovským se vyhovělo, to bylo 14. července.

Dne 13. o půl 5 hod. odpoledne  dorazila J. bisk. milost  v doprovodu litoměřického p. kanovníka Hille z Hrádku přes Liberec  vlakem do Rychnova, byla včetně předem poslané ekvipáže vyzvednuta na nádraží a na prostranství před kostelem slavnostně přivítána a nejdříve uvedena do kostela a pak na faru.  Druhý den bylo dopoledne biřmování 811 rychnovských dětí.

Při obědě vyjádřil   nejd. biskup přání, navštívit vrkoslavickou kapli. “Jako hoch” vyprávěl nejdůst. pán “ jsem byl k naučení němčině dán rodiči  do Harcova  a bydlel jsem u jednoho tkalce Ten každoročně navštěvovával  o posvícení vrkoslavickou kapli a jeden nebo jiný   kus  domácího plátna  vlastní výroby tam  nabízel na prodej . Když pak tento sváteční den znovu nastal, bylo mi dovoleno, abych pana domácího doprovodil do Vrkoslavic. Naložil mi štůček na záda  a šel jsem bos vedle něj.Když jsem přišli na náměstíčko , nejdříve jsme se v kapli pomodlili, pak jsem na ukryté prkno položili  své zboží, přičemž mi připadla úloha , dávat pozor aby se nic neztratilo.- Toto místo bych rád ještě jednou uviděl.,”
str. 228
Na to běžel  při obědě přítomný jablonecký kaplan p.P.  Gaudek  do Kokonína, vyrozuměl tamního učitele a shromáždil školní děti před  nastávající vysokou  návštěvou a  nechal vzkázat do Vrkoslavic, aby nechali kapli otevřenou k přijetí p. biskupa.
											pag. 306
Okolo 3. hod. přijela Jeho bisk. milost s přítomným duchovenstvem nejprve do Kokonína k nové kapli, pomodlil se tam , zatímco kokonínská školní mládež pěla  církevní píseň.
Nato  se pokračovalo v cestě .  až ke kapli ve Vrkoslavicích. Když tam dojeli, odebral se p. biskup do ní, aby poděkoval Bohu za  podivuhodné  řízení a za milosti, které od mládí dostal.
Dne 15. července v 8 hod. ráno odejel nejd. p. biskup vozem do Turnova, aby instaloval nového městského děkana  P. Scholze.
				---------------------
Viz pag. 55.- Dne 12. srpna 1864 zemřel  ve 31. roce svobodný syn papírenského mlynáře Franz Schütz Byl jedním z té čisté společnosti, která  o posvícení v Rádle roku 1853  znectila sochu sv.Jana  Nepomuckého  u rádelského mlýna . U příležitosti této události budiž  zmíněno, jakým způsobem zmíněné  provinilce potrestal Bůh. jenž posměch  sobě  a svým  svatým nenechá nepotrestány, 

Leopold Wagner se po určitém čase vrátil z Ameriky zpět, pokračoval tady v pustém životě  a zemřel ve “Fockenmühle”{Fockově mlýně}  16. prosince 1858, svobodný ve věku 28 let na plicní souchotiny

Kajetan Hübner  , nejhorší ze všech, onemocněl začátkem  března  1862 na černé neštovice v době, kdy široko daleko o takové nemoci nebylo slyšet a zemřel, aniž by zavolal duchovního  a smířil se s Bohem  26. března ve věku 36 let. Ze strachu z nakažení  doprovázelo ho ke hrobu jen několik lidí.. Zanechal velkou zásobu špatných,  náboženství nepřátelských knih , o jejich zničení usiloval, ovšem bezvýsledně, rychnovský farní úřad u jabloneckého okresního úřadu.
											 pag. 307
Franz Schütz prodělal  velkou část  svého jmění v Americe  takže po svém návratu musel t prodat jemu patřící  rádelský mlýn, načež v něm žil jako pachtýř a marně se snažil o  řádnou svatbu. Před smrtí ale nechal zavolat faráře, prosil o prominutí  rouhačského činu a přijal s pokorou  a  zkroušeností  svátosti umírajících.

Anton Bayer odešel z Rádla na liberecko, pronajal si tam mlýn , zakrátko ale zbankrotoval. Jeho manželka ho opustila  pro špatné zacházení.  Další není známo

Ignaz Schütz  převzal po svém sňatku otcovský papírenský mlýn , ten shořel r. 1864. Stejný osud potkal  přádelnu, postavenou na místě papírenského mlýna. Také Schützova stodola se stala kořistí plamenů. Jeho stav jmění se tenčil 
str. 229
a tak   přenechal všechen svůj majetek své ženě . Jeho syn zemřel na následky kousnutí psem na  strach před vodou 

Ferdinand Weiß  žil jako lékař v Jablonci  Pisateli není známo.jak a kdy ho stihl Boží trest  Dej Bůh,  aby pravou lítostí a  pokáním ho od sebe odvrátil.
				-------------------
Dne 14 a 15. srpna  se po velkolepých přípravách konal pěvecký svátek v Liberci, který ale  deštivý Jupiter  přivedl ke škodě.
Radostněji proběhla 18. srpna  krásným počasím podpořená  ustavující slavnost  spolku rychnovských veteránů , která se konala na nivě.  Slavnostní mši svatou  a kázání  měl p. farář Felger . Že  slavnostní hosté zejména ze strany místních spolků nechyběli, netřeba zmiňovat.
											pag. 308
Mezi nimi byl i krátký čas v Jablonci bydlící  pens. c.k. nadporučík  jménem Pilz, před 40. lety spolužák faráře Felgera v jičínském  vojenském učilišti.Bylo to poprvé od té doby, že se oba potkali.
				----------------
V měsíci  srpnu byla  Římě dvě svatořečení a sice 2.  důstojný Petrus Canisius, S.J.. a 19. ctihodná Margareta  Maria Alacoque, zakladatelka pobožnosti k nejsvětějšímu srdci Ježíšovu.
				------------------
Dne 13. září  vyšel nový zákon,  který dal školní patronát do rukou obcí  a určil, že školní záležitosti ( také volba učitelů) bude obstarávána voleným školním výborem – Tento rychnovský  školní výbor  měl po 3. letech zvolit  řídícího učitele pro Rychnov.
				-----------------------
Koncem srpna  dostala pulečenská škola svého prvního  školního pomocníka v osobě  Petra Bienera, z Kunratic u Osečné.Ke zmínce o této události připojuji  poznámky o škole v Pulečném

Před rokem 1781 chodily pulečenské děti  do školy v Rychnově  Po jmenovaném roce  chodil do Pulečného jeden školní pomocník a učil děti v pronajaté místnosti. Tuto službu obstarával před r. 1827 dlouhou dobu  rychnovský podučitel  a písař rychty  Leopold  Kraus, bratr rychnovského kantora  Ignáce Krause. 
Jeho nástupcem byl z okolí  Kravař pocházející rychnovský  školní pomocník  Franz Storch, který už Pulečném bydlel, když obec koupila r. 1828 dům čp.101 (s polem  610 čtver. sáhů, č. top. 307) na školu. Zemřel jako exponovaný učitel v Pulečném  v č. 101 dne 19. ledna  ve stáří 24 let na nervovou horečku  {hlavničku}
str. 230										pag. 309
Klíčnov a Kopanina  byly už od r. 1812 přiškoleny k Pulečnému.
Po Storchově smrti  přišel do Pulečného  dosavadní dalešický expositurní  učitel  Anton Podlipný  ( nar. v Kovači č. 16, fara Lužany 21. února 1798)
1632 konala se v Pulečném komise kvůli povýšení pulečenské školní expositury na samostatnou školu , přičemž obec  požadovala školní patronát.
1836 byla škola prohlášena samostanou, a patronát přidělen vrchnosti.
1839 se postavila kamenná škola
1864 dostal starý učitel Podlipný pomocníka.
1869 v září  byl starý učitel Podlipný s 235 zl . z obecního rozpočtu pensionován  a plat nového ustaveného učitele určen na 300 zl. , přičemž byl učitelem v Pulečném  zvolen 4 proti 5 hlasům  dalešický učitel Klikorka ( nar. v Jirkově, fara Žel. Brod)
				-----------------
Prusko vede s Dánskem válku kvůli Šlesvicku-Holštýnsku  Rakousko pomáhá Prusku, dostane ale špatný dík  Rakouský sbor  pod generálem Gablenzem ( silný přes 13000 mužů)se vrátil  v době od 25. listopadu  do 14. prosince  vlakem  přes Liberec-Rychnov-Hodkovice z Jutska zpět  do českých garnison.
				----------------------
Dne 8. prosince  vydal papež Pius IX  tzv. encykliku Sylabus,  napadanou zednáři a liberály , v níž oponuje falešným základům moderního světa a odsuzuje je.
											pag-310
			
				R  o  k 	        1  8  6  5
			Viz malá kronika,  pag. 504 – 506

V tomto roce  ráčilo  ministerstvo  zavést nový způsob  u legitimací Podle toho neměli faráři  už mít právo, při následném sňatku  nemanželských původců dětí  jejich děti brevi manu 
{jednoduše } legitimovat, ale mělo se ke každému specielnímu případu  vyžádat  povolení politického úřadu. K tomu bylo ale třeba množství kolkovaných matričních výpisů , což vyžadovalo velké náklady , takže se mnozí rodiče  legitimování svých dětí  zřekli. – Po krátké době  se vidělo, jak je to nepraktické  a povolilo se používání  dřívějšího způsobu.

Dne 5.  března ( neděle 1. quadragesima) byl čten  biskupský pastýřský list  týkající se  papežské vážnosti  a konaly se modlitby  za  tísněného  sv. otce

Na základě  pražské provinciální synody vyšlo tohoto roku nové, Římem schválené “Proprium Bohemiae” jako doplněk k breve. 
str. 231
Ráno  dne 27., dubna oznámil velký zvon  litoměřického dómu  městu a okolí  smrt  starého vrchního pastýře  litoměřické diecése.  Jeho  Excelence  nejdůstojnější  pan biskup Augustin Bartholomeus Hille  v uplynulé noci  v 11 ľ  hod. zesnul. Slavnostním způsobem  opatřen sv. svátostmi, očekával  v modlitbách svou smrt.Dojemné bylo slyšet slova, která ve dne v noci  z jeho  věřícího  a boha milujícího srdce  vycházely. Jeho úmrtní lože bylo až do jeho smrti  obklopeno kněžími a jinými osobami které se na takové smrti mohly jen povznést. Jeho  poslední prosba byla: “Ježíši buď ke mně milostivý ve smrti! ”Že to bude vyslyšeno,  věřil jistě každý,  kdo svatou práci a nanejvýš  svědomité nadšení  tohoto božího  muže  znal 
											pag. 311
 a věděl, jak  mnohotisíckrát  mu bylo  řečeno “Zaplať  pán Bůh”  těmi., které v jejich  rozmanitých  trápeních a  bídě  útěchou a pomocí podpořil. 

V pánu zesnulý biskup ,  jeden z nejhorlivějších  a nejdobročinnějších z církevních knížat, narodil se 2. prosince 1786   v Loučkách (Schönau )  v českém nizozemí(Niederland){u Benešova nad Ploučnicí} a v r. 1810 byl litoměřickým biskupem  Václavem Leopoldem Chlumčanským  z Přestavlk  vysvěcen na kněze. Poté, co 10 let  působil s nadšením a vyznamenáním jako kaplan ve městě Šluknově, získal v roce 1820 od litoměřického biskupa Hurdálka   čestnou pověst  jako předseda  semináře a  profesorů pastorální teologie  v Litoměřicích.

Ostrozrak  v r. 1823  vládnutím litoměřické diecézi pověřeného  biskupa Vincence Eduarda Milde  poznal v P. Hille  brzy pravou perlu kněžstva  a  člověka s blahojímavým slovem  a zbožnou  rázností , jmenoval ho v roce 1824  čestným kanovníkem , na to v r. . 1831 následovalo povolání za residenčního kanovníka v litoměřické kapitule.

Poté co biskup Milde byl povolán za arcibiskupa  do Vídně , stal se Hille jeho nástupcem na  biskupském stolci v Litoměřicích. dne 7. října 1832 a  spravoval  ho po dobu téměř 33 let jako skutečně  apoštolský vrchní pastýř.

Vrcholy jeho biskupského působení jsou:
založení a částečné dotování  špitálu P.. Marie  pod vedením  milosrdných sester  sv. Karla Boromejského , se zvláštním oddělením  pro výuku a výchovu  ženské mládeže  ve specielním domě v Litoměřicích
založení a dotování   chlapeckého semináře v Bohosudově
založení a dotování ústavu pro hluchoněmé  v biskupském městě
založení  diecézního fondu k podpoře  potřebných kněží
zavedení kněžských exercicií a pastorálních konferencí
str. 232										pag. 312
Pohřeb zesnulého se konal  2. května v Litoměřicích. Průvod vedl pražský pan světící biskup. Téhož dne se ve zdejším kostele konalo  slavnostní requiem  za + biskupa. Hille. Za svého života vizitoval 2krát Rychnov  a vždy  udílel svátost sv biřmování,, a sice r. 1841 a 1857..

Jeho poslední pozdrav  svým milým obyvatelům diecéze , k nimž mluvil tolika dobře míněnými pastýřskými listy, byl čten 14. května ( neděle 4 po velikonocích)z kazatelny  a zní následovně:
“Pokorně přijímám  rozhodnutí Boha , který mě  vede ke skonání.  Staň se jeho svatá vůle 
 Bůh mi během mého života prokázal bezpočet milostí , jejich  připomínka mě naplňuje údivem.  Jeho milosrdenství  trvá věčně; proto doufám,  že mi bude i milosrdným soudcem.Jak velké a těžké jsou počty,  které jako biskup budu skládat, mojí  celou jedinou jistotou je  smrt na kříži mého vykupitele.

Ujišťuji  před vámi všemi, že víra v mého spasitele , tak jak byla po celý život mým štěstím , tak také tváří v tvář smrti je mou útěchou.

Ujišťuji, že  jsem vždy  z celého srdce závisel na  svaté římskokatolické církvi, založené mým Spasitelem a chci zemřít v jejím oblažujícím společenství.
Věřím a vyznávám, věrně, pevně a bezpodmínečně  co Bůh zjevil  a církev učí,

Přijměte, rozmilí, ochotně poslední napomenutí., které  vám dávám,   a buďte přesvědčeni, 
že pravá víra, jak jí katolická církev,  vedená svatým duchem  čistě a  úplně zastává  v každé době je velkou milostí, v době smrti ale  je cenným pokladem.
											pag.313
Pevně se jí držte a nikdy se nikým nenechte  svést . Zvláštní  uklidnění mi dává myšlenka, že jsem se po celou dobu snažil  mezi vámi rozšířit uctívání neposkrvrněného početí  Panny a Matky Boží , která je pomocnicí církve a útočištěm  věřících  V její ochranu mám   neměnnou důvěru.

Poklid jsem s někým  z vás  někdy nejednal dost přátelsky, nebo jsem ho ranil  nebo  zarmoutil,  pak ho prosím, aby mi odpustil , tak jako já z hloubi svého srdce  všem kdo mě urazili odpouštím.

Prosím vás. milí,  modlete se za mě , já jsem se víc než třicet let denně  za vás všechny modlil a obětoval. Dopřejte mi i vy milosrdenství boží , abych k jeho  názoru došel. Zvláště vás prosím,  moji milí,  duchovní synové, vzpomeňte na mě při  svaté oběti smíření . Vy všichni  kteří jste dosud byli mým milovaným stádem,  neustále se modlete , aby Bůh na mé místo vám ráčil propůjčit    věrného, zbožného, a horlivého  biskupa  za vrchního pastýře .
str. 233
A nyní moji  milí! Bůh dej Vám  i mně šťastné shledání a blahé zmrtvýchvstání.
Žehnání byla vždy moje  radost  a tak vám  všem žehnám ve jménu  Boha otce, syna  a ducha svatého  !Amen	

Biskup Hille zemřel během jubilea. Bylo to tak zvané Jubileum sylabus { Syllabus neboli seznam bludů našeho věku vydal papež Pius IX jako dodatek ke své encyklice z r. 1864}, které trvalo od 9. dubna  do 9. května.
				-------------------------

Na pag. 270bylo zmíněno, že při zornění farního lesa zadní parcela zůstala nedotčena, protože na ní stálo ještě několik smrků. ( cirka 36), které měly krýt potřeby faráře do r. 1868-. Protože ale v zimě 1864/1865 několik těchto kmenů bylo ukradeno,. bylo se obávat, že se tato událost bude opakovat,  navrhl farář Felger patronátnímu úřadu na jaře 1865, aby dosud stojících 16 kmenů smělo být bylo najednou 				
											pag. 314
poraženo a nabídl se. že složí přiměřenou kauci do kostelní pokladny , aby  byly kryty potřeby do r. 1868. Tuto kauci spočítal  kníž. lesní úřad  na 15 zl. 93  ¾ kr. r.m.následně na 3 roky, ročně tedy na 47 zl. 81 ¼ kr.

Po složení  kauce došlo ke kácení, poslední smrk  padl v přítomnosti  p. faráře a kaplana P. Fischera dne 1. června. Farář Felger nechal z něj udělat koryto na vodu na zahradu a přenechal nyní prázdný   lesní pozemek  na 4 roky sousedním pachtýřům.
				---------------------------
V měsíci červnu  svolil  rochlický farář a biskupský okresní vikář P. Franz Moysel aby 4  otcové jesuiti Mathoi, Schmude, Schirgi a Kožený  drželi lidovou misii Ta trvala  od svatodušní neděle  až do Božího Těla (15. června )  a měla velký ohlas.
			------------------------
Jak na pag. 172 je vidět, odkázala dne 18. února 1857 zesnulá vdova M.A. Müllerová  mezi jiným i 240 zl.k.m. na zkrášlení oltáře v rádelské kapli.  Tento odkaz byl přes všechen nátlak ze strany  rychnovského farního úřadu splatný teprve po 8. letech., pak ale t.j. 1865 neprodleně  byly konány přípravy, aby se mohl užít k svému účelu.M.A. Müllerová zamýšlela jen ozdobení hlavního oltáře, mezitím ale byla celá kaple zevnitř i zvenčí  obnovena, a dána do stavu,v němž se ještě nikdy nenacházela .

Práce začaly 19. června snesením shnilého hlavního oltáře , kolosální neforemné střechy nad kazatelnou a vyklizením kaple, neboť se nejdříve měla na náklad obce  vybílit. Mezitím pracoval doma pulečenský  truhlář Masopust na novém nástavci k tabernáklu pro hlavní oltář, rychnovský malíř  Müller Ignác  na oltářním obraze a  liberecký ozdobovač  Werner na novém velkém  zlatém rámu a ostatních zlaceních. Z bývalého hlavního oltáře
str. 234
zůstala jen tumba a podium
											pag. 315
K tomu byly pozlaceny ještě  některé kusy postranního oltáře Bolestné Matky Boží, kazatelna a vedlejší kříž ozdobeny, presbyterium vymalováno a lavice pro přijímání a představené nalakována. Sedlák Emanuel Maschke  nechal na hlavní oltář ozdobit Beránka božího.
Koncem srpna  byly renovace dokončeny a 3. září vysvětil farář Felger obnovenou kapli.

Jak bylo  zmíněno už na  pag. 106, ztroskotala r. 1855 plánovaná stavba hřbitovní kaple  na zvětšeném rychnovském hřbitově. pro odpor rádelské obce. Po 10 letech došlo  ke stavbě této kaple na účet  přifařených obcí bez Rádla. 
Dne 6. července  se k tomu položil základní kámen a den nato  byla stará, v blízkosti dnešního hřbitovního kříže  stojící  hřbitovní kaple  demolována.  Dobrovolnými příspěvky  místního faráře   a některých rychnovských  obyvatel  dostala nová kaple také věžičku , na níž se 4. září postavila makovice a kříž.  Veškeré stavební náklady  obnášely 793 zl. r.m. 
				----------------
Dne 27. července  vysvětil kapucínský biskup  Athanasius Zuber z Innsbrucku ( dříve biskup v Patně v Přední Indii) v uprázdněném biskupství v Litoměřicích 17  kandidátů kněžství.
					---------------
V měsíci srpnu byla J. Jasnost náš církevní patron  kníže Kamil Rohan   když právě dlel  v lázních Gastein , Jeho veličenstvem , císařem  jmenován  rytířem  zlatého rouna .  Po obdržené zprávě o této radostné události  poslalo patronátní kněžstvo   svému sl.patronovi  blahopřejnou zdravici, na  kterou  pan kníže  prostřednictvím oběžníku z 28. září  milostivě odpověděl.
											pag. 316
Dne 8. října  konalo se vysvěcení nového praporu  rychnovského spolku veteránů
Co na pag. 307 a 308 bylo zmíněno o veteránské slavnosti vztahuje se ke svěcení praporu  8. října 1865, kdežto ona slavnost proběhla bez  větších oslav..

				R  o  k      1  8  6  6  
	viz malá kronika  pag. 506 a farní deník
 z doby pruské invaze  na pag. 427 – 452

Diecéze  obdržela po téměř ročním uprázdnění biskupství nového vrchního pastýře byl jím .veledůstojný pan Augustin  Paul Wahala .Ten se narodil  23. ledna 1802 v Palačově ( Palzendorfu) { u Nového Jičína} na Moravě a byl synem obyčejných venkovanů.  Absolvoval gymnasium v Příboru (Freiberk) a filosofická studia v Olomouci  a teologická v konviktu ve Vídni.
str. 235
Dne 23. září 1827 vysvěcen  na kněze, začal své duchovenské  působení jako kooperátor  v Bílém Kostele , byl odtud po 4 letech kvůli  své vynikající  schopnosti a  své kněžské horlivosti olomouckým  knížetem arcibiskupem  Ferdinandem hrabětem Chotkem povolán na jeho dvůr jako ceremoniář a sekretář , a byl v této své funkci  když vrchní pastýř  v Praze nečekaně zemřel.

Jeho nástupce, arcibiskup Maxmilián , sv.p. ze Sommerau-Bickh ho potvrdil jako prvního ceremonáře a sekretáře , zúčastnil se důležitých záležitostí arcidiecéze, a byl jeho stálým průvodcem na všech kanonických vizitacích , stejně jako byl jeho zástupcem na shromáždění všech biskupů  v Märzburgu (1848)
Už na arcibiskupském dvoře  byl jmenován čestným kanovníkem a konsistoriálním radou,  šel na faru do Mohelnice ( Müglitz)  a působil tam neúnavně  jako arcikněz, děkan a distriktní  .školdozorce téměř celých 24 let.  Je o něm z této doby známo, že pro dobro málo dotovaných kněží svého 
											pag. 317
archipresbyterátu  zřídil nadaci 13 650  zl z jejíhož výnosu  se rozdělovalo ročně pomocným kněžím  v obtížných horských  stanicích 52 ½ zl., a lokálním kaplanům a farářům  na návrh děkana 100 zl.

Na jeho záslužné působení  byl upozorněn ministerským předsedou hrabětem Belcredim, zvolil ho Jeho císařský Majestát jako nástupce biskupa Hille , načež on, Římem potvrzen, dne 8. dubna olomouckým arcibiskupem  Fridrichem lantkrabětem z Fürstenberka byl v Olomouci vysvěcen na biskupa  a 15. dubna 1866 v přítomnosti  cirka 200 kněží ( mezi nimi byl i rychnovský farář  Felger) jako  zástupců všech vikariátů  diecéze byl v Litoměřicích  slavnostně instalován.

Nový vrchní pastýř byl přijat všude s nejvyšší důvěrou  a jen litoval, že ač ještě statný,  přece jen  byl pokročilého věku.
Jeho první pastýřský list   byl čten ze zdejší kazatelny  v den jeho intronizace, tj. 2. neděli po velikonocích.
				--------------------
Nejdůležitější událostí v politickém životě roku je jistě pruská invaze do Čech a bitva u Sádové. Už léta   Prusko  závidělo Rakousku  jeho vliv v Německu. Aby potvrdilo  výhradní hegemonii v Německu, spojilo se Prusko s revoluční Itálií a  snažilo se Rakousko  tísnit ze dvou stran , aby ho vypudilo z Německa. 
Dne 21. června vyhlásilo Rakousku válku a už druhý den vpadli Prusové do  Čech.   Od 16. května se  zde denně konaly modlitby za odvrácení nebezpečí války. Dne 24. června byli Prusové už v Rychnově.Jak  to v místě a farnosti bylo , je vidět z denníku,,který farář Felger  po celou dobu  jejich  pobytu  vedl  a  výtah z něj je připojen  na pag. 427 – 452 této knihy
											pag. 318
Zde budiž jen krátce zmíněno, že 25. a 29. červen  byly   pro zdejší
str. 236
ktrajinu nejhorší a že úředně zjištěné a později státem  částečně uhrazené válečné škody obnášely:
   	v         Rychnově	4242 zl. 94 kr
		Rádle		3369      79
	   	Pulečném	1480      58
		celkem		9092zl.   31 kr- r.m. 

Dne 3. července ztratilo Rakouskou pod Benedekovým vedením proti 3 spojeným pruským armádám  bitvu u Sadové , kdežto arcivévoda Albrecht  proti Italům vyhrál bitvu  u Custossy  a c.k. admirál Tegetthof  námořní bitvu u Lissy  Následkem  toho se muselo Rakousko zříci veškerého vlivu v Německu., zaplatit Prusku válečnou náhradu mnoho milionů  a  odstoupit benátské království Viktoru Emanuelovi.

21. října  bylo  tělo sv. Jana Nepomuckého  které přenesli  ze strachu před Prusy do Salcburku,z Vyšehradu znovu  slavnostně přeneseno do pražského dómu.

V pozdním  podzimu   objížděl  J. c.k. Majestát  česká bojiště z  r. 1866. Při této příležitosti navštívil dne 31. října  našeho  knížecího patrona   na zámku  v Sychrově a další ráno jel  vlakem do Liberce, kde mu  rádelsští předali žádost o  zřízení vlastní fary

Na památku na tuto návštěvu Nejvyššího  nechal pan  kníže  na stěnu sychrovské zámecké kaple  vsadit mramorovou desku s nápisem toho se týkajícím.

     			   R  o  k     1 8  6  7 
		     viz malá kronika  pag. 506 – 508

Tento rok přinesl  velké změny ve státě. Nový, ze Saska povolaný  státní kancléř  baron Beust napomohl maďarské národnosti k státoprávní samostatnosti , která  z ní udělala národnost požívající největší výhody  v Rakousku  a Uhry přeměnila téměř v  samostatnou říši vedle Rakouska. 
											pag. 319
Staré císařství Rakouské  bylo rozděleno na dvě poloviny  (dualismus) na Před- a   Zalitavsko,  kterým vládly vlastní ministerstva ve Vídni a Pešti.  Obě říšské poloviny  měly společné záležitosti  řízené ministerstvy zahraničí,  války , říšských financí  obstarávat prostřednictvím rakouských a uherských delegací.

Nato byla říšská rada pro Předlitavsko  zahájena  20. května a  8. června  byl císař František Josef  korunován v Budíně {část Budapešti} za krále Uherského.

Několik dní po této korunovaci  se stala daleko za mořem velká katastrofa, která  celý císařský dům a všechny věrné Rakušany  naplnila  zděšením.  Maxmilián, mexický císař,
str. 237										
 bratr nešeho zeměpána  poté, co zradou mexického generála Lopeze padl do rukou rebelů, byl republikánským presidentem Juarezem  odsouzen k smrtri a 19. července  v Queretaru zastřelen.

Dne 29. června  slavil sv. otec Pius IX  v Římě   1800 výročí  památky smrti  sv.apoštolských     knížat Petra a Pavla   zvláště slavnostním způsobem , poté  co k tomu pozval všechny křesťany.  Toho dne se v Římě sešlo 500 biskupů, 10 000 kněží,  a cirka jedno sto tisíc poutníků  ze všech světadílů.

Před rokem 1857  trpěl  rychnovský kostel třemi zly:  Střecha byla přes  pokrytí 2 šindelem v r. 1857 stále v nepořádku,  převážně z cihel  provedená dlažba  byla tak poškozená,  že p. biskup Hille si při biřmování  v r. 1857 téměř  vymknul nohu – a vlhkost na výše položeném hřbitově na severozápadě pronikala nezadržitelně do kostela.
											pag. 320 
Dlouhá léta snažil se farář Felger  těmto nedostatkům odpomoci , ale vždy to znamenalo, že kostelní zeď je příliš slabá , aby unesla  břidlici, a k novému dláždění a položení  dlážděného  odpadního žlabu  chyběly peníze.  Konečně se  muselo  farářovu  neustálému  naléhání  ustoupit. 

Dne 7. května 1867 se konalo konkursní řízení Knížecí stavitel   Václav Karnold ze Sychrova převzal stavbu a svěřil její vedení svému bratru Josefovi. Dne 11. června  se začalo se snímáním  věžního kříže  a makovice,  které byly z příspěvků dobrodinců pozlaceny . 1. července  byla odstraněna stará  kůlna mezi sakristií a  kaplí sv.Anny, aby byla znovu postavena na farním dvoře . 20. července byla zřízena nová sanktusová věžička – 24. července začalo nové dláždění  kostela  žulovými deskami , zatímco   probíhalo  pokrytí střechy. břidlicí, stavbyvedoucí  Josef Karnold usadil renovovaný kříž a makovici  na věž..   

Při té příležitosti uspořádal farář, jako vždy  Promemoria , které obsahovaly dvojitý nápis,několik listů novin,  fotografie 3 rychnovských duchovních,  a několik běžných mincí , které měly být uloženy do  dvou věžních  makovic. Aby se tyto věci uchránily před možným zničením, uložily se do skleněných cylindrů ( které byl na koncích zapečetěny), ty vloženy do zinkových pouzder , na to se dala koudel a to všechno se uložilo do plátěných sáčků.

Dne 8. srpna , ve 3 hod. odpoledne  po církevním požehnání a proslovu faráře   byl  bez nehody  usazen  na věž  kříž  a makovice za  účasti školní mládeže  a velkého množství lidu. 
str. 238
Do obou makovic vložený pamětní spis  zní následovně:

		Ve jménu nejsvětější Trojice
		Boha otce +syna  a + svatého Ducha
		Amen!
  	
		P r o m e m o r i a

Deset let fara psala, jednala a naléhala. Konečně byly od té doby  stále více potřebné stavebné opravy  na zdejším kostele sv. Václava  mučedníka, totiž  pokrytí  kostela břidlicí,  jeho nové vydláždění   a založení  odvodního příkopu  na severovýchodní straně kostela, započaty. Byl zprostředkován stavební konkurs   stavba měla stát přibližně 1400 zl. r.m., knížecí patron měl přispět  600 zl. r.m.,  přifařené obce  500 zl.

Práce začala o svatodušním pondělí , tj. 11. června  1867 , z obou věží byly sňaty  kříže a makovice , které byly nově pozlaceny  a měly být opatřeny novými vřeteny. – Bylo všeobecné napětí, co všechno ze starých dob  se skrývá v obou makovicích.  Ale jaké bylo zklamání , makovice na sanktusové věžičce byla prázdná  a v makovici velké věže byl jen  dřevěný prach a  zbytek malé, kulaté  krabičky  z černého plechu., víc než z poloviny prožrané rzí  a včetně eventuelního bývalého  úplně sežraného obsahu  .

Nyní jsme nevěděli , kdy byly staré makovice na věž nasazeny, , nedozvěděli jsem se nic o tehdejších okolnostech  a předsevzali  jsme  si., že se pro  své potomky lépe postaráme  a vklad do renovované makovice lépe zabezpečíme. 
Jako domněnka platí, že staré kostelní makovice a kříže  pocházejí z r. 1794  a byly osazeny za faráře p. Erdmanna  při  poslední větší opravě  věže, jak je zmíněno v prvním díle  zdejší pamětní knihy  na pag.65.
											pag. 321
A nyní to šlo zdatně s dalšími praemi , které samozřejmě nebyly počasím  zvláště podporovány a při nichž   se dostavovaly  mnohé  nepředvídatelnosti 

Mezi sakristií a halou sv.Anny nacházela se dosud  stará kůlna   na ukládání oltáře Božího Těla   a sv. hrobu  a aby zabránila před sakristií tvorbě závějí, kterým byla vystavena   k  faře  a k  silnici  obrácená   strana  kostela., a protože dosahovala až k oknům kostela , byla  pro kostel velmi požárně nebezpečná. Tato kůlna se měla teď , ačkoliv to nebylo ve stavebním rozpočtu,   na náklad faráře zbourat  ( což se 1. července skutečně stalo) a přeložit na farní dvůr a tam znovu postavit  resp, opřít o farní dřevěnou stodolu 

Na tak získaném volném místě  u kostela měla  se postavit malá,  zděná  a  šindelem krytá  vstupní hala do sakristie a zbývající prostor ponechat jako pohřební místo  pro zdejší
str. 239
duchovenstvo (s květinovou zahrádkou na něm  )  a oklopený nízkým plotem. Při této   příležitosti bylo také nutné  snést  značně shnilou  šindelovou střechu  kaple sv.Anny  včetně krovu  a místo toho jako  stavbu navíc  pokrýt ji nízkou   střechou.z břidlice 

Při snímání vřetena ze sanktusové věžičky se ukázalo, že nejen to, ale také břevnoví  a  bednění  hruškovité věžní přilby  je velice  shnilé. To zapříčinilo další stavbu navíc  a musela se zhotovil zcela nová věžní helmice  úzkého tvaru  , která se rovněž pokryla břidlicí.

Přestavba sanktusové věžičky  vzbudila u rychnovských přání,  aby i hlavní věž byla pokryta  břidlicí a zinkovým plechem ., nebo alespoň  dostala nátěr, podobný břidlici. To vedlo k nové, dne 16. července  1867 konané komisi, při níž  c.k. okresní  stavební adjunkt , pan Heintzel  z Liberce   poukázal na to, 
											 pag. 232
že slabé a  nahnilé trámoví  a obednění  věžní helmice  neunese  břidličnou krytinu , poškozenému   stavu  věže  neodpovídá nákladné pokrytí střehy   a trojnásobný olejový  nátěr  zvětralých šindelů bude stát tolik, jako pokrytí břidlicí , a že tedy při nedostatku fondů  by bylo nejrozumnější,  na šindelové střeše vyměnit a doplnit jen shnilé í šindele  a s trpělivostí čekat,  až bude možné vystavět  novou, sanktusové věži podobnou  zvonici , přičemž by se zeď zvýšila  asi o 5 loktů ,  vyhnulo by se cibulovému  tvaru , věžní helmice by se rovněž pokryla břidlicí  a instaloval by se hromosvod.- Tyto důvody byly přesvědčující  a tak zůstalo u dosud schválených stavebních úprav.  

O době stavby naše milé potomstvo ať se dozví  následující:
Je to doba velkých hnutí myslí a přívalu  pamětihodných událostí.- zápasu o autonomii a každou svobodu- pohřbívání veškeré autority, zvláště  nevázaným, až do nejmenší vsi  působícím tiskem, - nevážnosti církve  a jejích institucí, - nevěrectví- odsvěcení nedělí- všeobecná snaha o zničení světského  panství papeže- emancipace židů a boj proti konkordátu-velké pokoření Rakouska –národnostní svár- nekonečné experimenty státní správy-  neosvěžující  deklamace  v říšském  a zemských  sněmech- volby a adresy- znehodnocování papírových peněz- obavy ze státního bankrotu a  brzkého rozpadu Rakouska- doba zvětšení Pruska  na úkor Německa- zbožnění Garibaldiho a kultu Deáka- pojišťovací a spekulativní požáry- nedostatek kněží-
											pag. 324
asociací, jako zde jsou pěvecké, veteránské, hasičské, tělovýchovné spolky- světské slavnosti- zbytečné školské reformy, -doba železnic a telegrafů,  rozkvět průmyslu a luxusu,-fotografie-obliba lehčích
 str. 240
látek, jen když jsou lesklé- nedostatek pracovních  sil  a vyšší mzdy - velká  zpupnost  a bezmezná  nezřízenost v krajinách skla a  citelná nouze  v rovině, zvláště v minulém roce  v krajinách, navštívených válkou,-úpadek zdejší výroby dóz,- stavby sklářských hutí,-záplava naší krajiny  nadbytečnými hostinci-  přebírání  krinolín ženami i v chudičkých vsích,-vláda zhoubných  flašinetů atd.

Útěchou budiž naproti tomu doba, kdy rozhodující  katolíci se shromažďují  a  mužně  a obětavě  (Petrský haléř) vystupují za jednotu církve a  existenci  apoštolského stolce v Římě- doba  vesměs vynikajícího episkopátu,-  rozmachu katolické církve v Americe a v Anglii,- zvýšeného mariánského kultu  (májové pobožnosti)  a duchovních spolků, exercicií a konferencí.

Co se týče roku stavby 1867, pak se dává na vědomí: je to rok 18 . století  mučednictví sv.apoštolů  Patra a Pavla  - rok, kdy Rakousko bylo rozděleno na dvě  poloviny a náš císař František Josef  byl korunován za uherského krále,-rok, kdy náš císařský  dům  byl těžce postižen popravou  císaře mexického “Maxe” , upálením arcivévodkyně  Matyldy a předčasnou smrtí  dědičného prince  von Thurn a Taxis ( císařova švakra) ,-rok velké pařížské výstavy  a návštěvy téměř všech hlav států , dokonce i sultána u císaře Napoleona III v Paříži,-rok, v němž italská vláda  oloupila katolickou církev o 600 milionů franků,-
											pag. 325
-rok, kdy  evropské státy vydaly 500 milionů franků , aby za to pořídily 10 000 kanonů a 3 miliony pušek zadovek,- rok  kdy náš nový nejd. p. biskup Pavel Wahala   vizitoval sousední jablonecký a semilský vikariát,- rok  kdy následkem skvělých obchodů se sklem v Jablonci  bylo najednou postaveno 90 domů, - rok, kdy před krátkou dobou v naší farnosti zavedené broušení skla  se zdálo dosáhnout svého vrcholu  a všechny domy  přetékaly   brusy, -je to rok, kdy  rychnovská obec poprvé se dostala do stavu,  že mohla jmenovat  nového učitele ,- rok, kdy  v nejbližším sousedství kostela  kupec Anton Peukert postavil nový sklad a stodolu a jeho soused Schäffel  rovněž novou stodolu a  mnozí obyvatelé  stavěli sklářské  drykety.
			Je to  :
1 rok :po nepřátelské pruské invazi  do zdejší krajiny.-po bitvě u Sadové, - po neužitečném vítězství  u Custozzy a Lissy, -po ztrátě Benátska,-po poslední přítomnosti J. M. císaře Františka Josefa v Liberci – po intronizaci nového litoměřického biskupa  Augustina Pavla ,-po povýšení městyse Jablonce na město,- po vyhasnutí  zde působící nemoci cholery.-a po smrti zdejšího starého učitele a kantora  Franze Rudlofa.
str. 241
2. rok :po smrti nejd.  p. biskupa   Augustina Bartholomea Hille z Litoměřic,-  po posledním 4 týdenním jubileu,-po lidové misii v Rochlicích ,-od  procesí Božího Těla , které bylo vedeno přes “Nivu”(Aue) .-po stavbě rychnovské  márnice,-
											pag.326
od zřízení  nového hlavního oltáře  v rádelské kapli ,- od strachu před  řáděním trichinelozy{ nemoc,způsobená svalovcem přenosná požitím syrového masa} ,-  od  pořízení stříkačky v Rádle a postavení  has. zbrojnice tamtéž,-od vysvěcení praporu rychnovského spolku veteránů a  odhalení praporu rychnovského pěveckého spolku,-od postavení první mačkárny {drykety} v Pulečném ,-od vysvěcení kostela v Josefově Dole,- od poražení posledního stromu ve farním lese.

3. rok:  po pro Rakousko osudné válce v Šlesvicku-Holštýnsku,- od posledního biřmování v Rychnově pražským světícím biskupem  Petrem Krejčím,- od založení rychnovského spolku veteránů, tělovýchovného spolku a hasičského spolku ,- po libereckém velkém pěveckém svátku,-od vykácení rychnovského farního lesa ,-od pořízení druhé stříkačky v Rychnově,- a požáru papírenského mlýna 

4. rok od milenia zavedení křesťanství do Čech,-od litoměřické diecézní synody,- po vysvěcení kaple v Kokoníně,- od zavedení májové pobožnosti ve zdejší farnosti,-od vysvěcení rádelského hřbitova.- od opatření nové křížové cesty v rádelské kapli,- od zřízení dřevěné haly  u hlavního vchodu do kostela,-od přeměny první rychnovské brusírny na mlýn na obilí { spíš by se zdálo , že byl přeměněn mlýn na brusírnu},- od zřízení telegrafního spojení  mezi Hodkovicemi a Jabloncem ,-od nedostatku bavlny a rozmachu pěstování lnu ,-od vysázení topolové aleje od školy ke kostelu a podél silnice Rychnov-Jablonec,-od zřízení protestantského  pastorátu v Liberci,-
											pag. 327
5. rok  od vysvěcení nového kostela v Příchovicích  a sychrovské zámecké kaple,-od doby, kdy Rychnov  obdržel právo trhu,- od 25. kněžského jubilea  rychnovského faráře A. Felgera,- od vysvěcení nového kříže v místě “Svatý Kříž”,- od zavedení osvětlování hrobů na rychnovském hřbitově v předvečer  Všech svatých,- od pořízení druhého kalicha pro rádelskou kapli,-od posledního silného krupobití  ve zdejší krajině,-

6. rok  od stavby nové školy v Rádle,- od zornění rychnovského farního lesa,-od přeložení farní kuchyně na stranu do dvora,- od opatření nové monstrance  pro Rádlo,- od zřízení  Lukeschova hostince  před zdejším farním  kostelem,-

7. rok  od konání pražské  provinciální synody a shromáždění katolických spolků v Praze,-po vysvěcení kostela v Harcově,-od nešťastné bitvy u Castelfidardo{porážka papež. vojska u Ancony }- od postavení  hasičské zbrojnice a  zvonice v Pulečném a vysvěcení kříže v Dobré Vodě.
str.242
8. rok:  po nešťastném italském tažení  a ztrátě Milánska ,- po kněžských a učitelským exerciciích v Hejnicích,- od začátku jízdy železnice  Rychnovem ,-.od opatření nového kalicha  a obou posledních  oltářů pro Boží Tělo v Rychnově

9. rok:  od třetího posledního {předpředposledního} jubilea- od přelití rychnovského sanktusového zvonu,- od stavby silnice Rychnov-Jablonec,- od zdejšího křtu židovky,-od opatření dvou  prvních nových oltářů Božího Těla ,-od dokončení zdejší železnice ,-od zavedení rakouské měny,-od poslední pastorální konference v Rychnově,-od větší stavební opravy  zdejší školní budovy
											pag. 328
10. rok: od zavedení duchovenských manželských soudů,- od poslední biskupské vizitace  v Rychnově nejd. litoměřickým biskupem  Augustinem Bartolomeem,- od smrti Augustina Hübnera v Rádle, zakladatele rádelského hřbitova  a hřbitovního kříže,- od smrti vdovy Marie Anny Müllerové, která dala  nadaci  pro mše svaté v Rádle ,-od začátku stavby zdejší železnice  a silnice Rychnov-Hodkovice,- od posledního pokrytí našeho farního kostela šindelí a jeho vnitřní  renovace,-od podstatného zvýšení pozemkové daně,-od zřízení a posvěcení rychnovského  hřbitovního kříže,-od popravy vraha Franze Wenzla z Rychnova v Liberci,- od  zlaté svatby  manželů Hofrichterových,-.od povolání zdejšího kaplana P.Karla  Rösslera  jako učitele přípravky v Pešti.

V tomto roce 1867 zastávaly následující osoby duchovní a světské úřady:
Pius IX. vskutku papež “kříž z kříže”
František Josef, mnoho zkoušený císař rakouský
kardinál Bedřich ze Švarcenberka,  arcibiskup pražský
Augustin Pavel Wahala, biskup litoměřický
Karel Borom. Hanl, biskup královéhradecký
Jan Valerián Jirsík, biskup českobudějovický
kardinál Antonelli, papežský státní sekretář
baron Beust, císař.. minist. předseda 
baron Kellersperg, místodržitel v Čechách
kníže Kamil  Rohan  patron rychnovské fary a kostela
P. Franz Moysel, personální děkan v Rochlicích, liberecký okr. vikář
dvorní rada Vilém Janig, knížecí patronátní komisař na Sychrově
Karl Jelen, c.k.okr.představený v Jablonci 
Josef Weiß, c.k. okr. úřední aktuár v Jablonci
Václav Žejdl, kníž. sekretář v Sychrově
Anton Quaiser, účetní kostelních účtů v Sychrově
											pag. 329
P. Anton Miksch, osobní děkan  a okr. vikář v Jablonci
P. Franz Simm,  děkan v Liberci
P. Josef Hofrichter, jubil. osobní děkan v Hodkovicích
P. Franz Fiala, jubil farář v Jenišovicích
P. Josef Kočí, vikar. sekretář a protofarář v Jeřmanicích
P. Ignaz Hainy, farář v Dlouhých Mostech
P. Johann Wahner, farář ve Vratislavicích
P. Josef Krupař, farář ve Bzí
str. 243
P. Ignaz Knobloch , farář ve Smržovce
P. Franz Gaudek, farář v Šumburku
P. Franz Manžel, kooperátor v Dlouhých Mostech
p. Franz Ptráčník, 1. kooperátor v Hodkovicích
p. Immanuel Ferkl, 2. kooperátor v Hodkovicích
p. Karl Klinger, kaplan ve Vratislavicích
p. František  Nosek, kaplan ve Bzí
p. Josef Riedel, katecheta ve Smržovce
p. Václav Krupička, kaplan v Jenišovicích 
p. Ferdinand Kühn, 1. kaplan v Jablonci
p. Josef Seliger, 2. kaplan v Jablonci 

Josef Pfeiffer, starosta v Jablonci a  předseda jabloneckého okresního zastupitelstva
Anton Peukert, obchodník v Rychnově č. 81, okr., zastupitel
Florian Müller, sedlák v Rádle č. 109, okr. zastupitel
Ignaz Peukert, malíř v Pulečném  č. 18, okr. zastupitel
Franz Ullrich, hostinský č.30, obecní představený v Rychnově
Josef Schäffel, pekař a sedlák , obecní představený v Rádle
Ignaz Masopust, sedlák č. 88, obecní představený  v Pulečném
Franz Müller, komunální lékař a předseda škol.výboru v Rychnově
Franz Rölz,  knížecí nadlesní v Dobré Vodě
p. Anton Felger, od r. 1853 farář v Rychnově
p. Johann Ullmann  od r. 1842 kooperátor v Rychnově
p. Josef Fischer, od r. 1857 kaplan v Rychnově
Anton Podlipný, učitel filiální školy v Pulečném
Franz Ruffer, učitel filiál. školy v Rádle
											¨pag.330
Franz Adam provizor farní školy v Rychnově
Wenzel Waizdörfer  podučitel v Rychnově
Josef Wodička, podučitel v Pulečném
Ignaz Müller, umělecký malíř, školdozorce v Rychnově
Emmanuel Maschke , sedlák č. 89, školdozorce v Rádle
Josef Kittel, malíř a mlynář  č. 36, totéž v Pulečném
Josef Hofman, č. 86, rychnovský kostelník
Josefb Lang č. 142  sluha  v kapli v Rádle
				-------------------
Václav Karnold, kníž. rohanský stavební adjunkt v Sychrově, podnikatel stavby
Josef Karnold. jeho bratr z Malého Rohozce, stavbyvedoucí
Klobe z Jablonce,  pokryvač břidlice
Franz Seidl z Rychnova č. 270, pozlacovač věžních makovic
Karl Ludwig Weiß , klempíř z Rychnova, zhotovitel malé měděné věžní makovice
Franz Ullmann, kovář  v Rychnově , zhotovitel malého  věžního kříže
			---------------------
V roce stavby 1867 čítal
Rychnov   ( započteny domky železničních hlídačů)  372 čísel, s cirka 3098 obyvateli, z toho  
                  8 protestantů  a 4 židé  a má 5 mlýnů , jednu brusírnu  a 3 mačkárny
Rádlo ( započteny drážní domky) 249 čísel, s cirka 1985 obyvateli, a má  jeden mlýn , jednu  
                   brusírnu a 5 mačkáren
str. 244
Pulečný            142 domů s cirka 1140 obyvateli. Jedna mačkárna
Klíčnov	  35 domů s cirka 280 dušemi
Kopanina 	 19 domů s cirka 155 dušemi
Svatý Kříž 	 21 domů  s cirka 165 dušemi
Jestřebí	 11 domů  s 85 dušemi
Mohelka 	  8 domů, v tom  jeden mlýn s pilou  se 40 obyvateli

Takže celý rychnovský farní obvod čítá    888 domů a   7238 duší
			------------------
										 pag. 331
knížecí  patronát  Kamila Rohana 
patřící k Rychnovu, zahrnuje panství  Svijany, Český Dub, Starý Dub, Semily a Lomnici s těmito farami:
1.	Rychnov ( farář a 2 kaplani)				
2.	Loukov a jedním kaplanem				3. Všeň ( jeden kaplan)
4.	Loukovec						5.  Jablonec 
6.    Přepeře						 7.  Březina
8.    Český Dub ( dva kaplani)				 9.  Hodkovice ( 2 kaplani)
10.   Osečná  (jeden kaplan)				11. Světlá ( jeden kaplan)
12.	  Vlastibořice 						13.  Semily ( 2 kaplani)
14.   Vysoké n.J.( dva kaplani)				15.  Bozkov ( jeden kaplan)
16.   Příchovice ( jeden kaplan)				17.  Ruprechtice ( jeden kaplan)
18.  Dlouhé Mosty ( jeden kaplan )			19.   Jeřmanice 
20.	Lomnice ( 2 kaplani- v diecézi Hradec Králové)
 dále 3 zámečtí kaplani v Sychrově,
			----------------

		V roce  1867   vlastnila:
a) rychnovská fara   64 strychy pozemků , z toho 48 str. polí a 16 str. luk
			pronajato je  13 Ľ str. polí a ˝ str. luk  Ostatní ve vlastní režii
			V dřevěné stáji  stojí: 1 kůň, 8 krav a 4 telata
b) rychnovský kostel : 23 strychů polí a 4 str. luk. Vše pronajato. ( po odečtení daní)za roční 
                		obnos  205 zl. 37 kr. r.m.
c) rychnovská škola:   20 str. polí a 1 str. luk  Většina pronajata.
				---------------------------
Co se týče  mzdy  šly od stavby železnice podstatně nahoru, zvláště ale v letošním roce 1867  (kdy obchod sklem tak kvete a potraviny  jsou drahé), pro sedláky téměř  ohromné. Téměř všichni domácí, dokonce i  sedláci,  se v té nebo oné  míře podílejí na obchodu sklem. 
Sluhové a dělníci  jsou z velké části  cizí z českých krajin.  
Hbitý mačkář  vydělává týdně  až 20 zl., výrobce perlí až 15 zl., brusič 8 – 12 zl., dítě od 12 – 15 let 4 – 8 zl., školní děti a staré babičky  až 3 zl. týdně.
											pag. 332
Pacholek týdně  kromě dobré stravy 2- 3 zl, děvečka 1 zl. 20 kr až 1 zl. 50 kr., zedník nebo tesař  1 zl. 60 až 1 zl.80 denně, nádeník bez stravy 1 zl., nádenice
str. 245
k celé stravě  25 – 30 kr. Sekáč  sena nebo obilí denně kromě svačiny 1 zl.20 kr.,  až 1 zl 40 kr-. - Bílá káva  s houskami, maso a bílý chléb  s máslem  a obligátní  pálenka , pokud možno i pivo jsou denní stravou pracujících, dokonce i v nejmenších chatrčích.Brambory jako 
obvyklá strava jsou na stole jen u sedláka.

Ceny obilí  v posledním týdnu jsou v Liberci za dolnorak. měřici ( 1 ½ měřice = 1 strych) :
pšenice  7 zl., žito: 5 zl. 80 kr., ječmen   4 zl. 60 kr., oves   3 zl.30 kr., 
jinak stojí 1 libra hovězího masa 26 kr., skopového  26 kr., telecího  20 kr., vepřového 26 kr.,  1 libra cukru  32 – 34 kr., 1 libra kávy  60 – 75 kr.

Běžná rakouská měna sestává v r. 1867  z papíru a mědi. Po zlatě a stříbře není v oběhu ani potuchy,  od r. 1848 zmizely beze stopy  a naši mladí lidé snad v celém svém životě neviděli  žádnou stříbrnou minci, snad jen  ještě zřídka se vyskytující šesták ( 10 kr. r.m.) Z papírových peněz  jsou 10 krejcarové šajny, pak 1 zl., 5 zl, 10 zl., částečně  bankovky, částečně státovky,  Z měděných mincí  jsou 4 kr., 1 kr., a ½ kr.
				------------------
N.B.{poznámka}: Při pokládání nového  dláždění  v presbyteriu  před kazatelnou nebyly hroby tam odpočívajících  duchovních: otevřeny, ale  jen zarovnány  a staré náhrobní desky bez nápisů  použity jako stupně ke kapli sv. Anny a k sakristii. V hrobech byli uloženi:
farář  Teichmann, far. Michálek, far. Johann Leopold Rossmeisel, far. Lißner, P. Josef Wenzl z Rádla (+1758) 
Žádný z jmenovaných hrobů  nebyl vyzděn, z výjimkou  hrobu faráře a okr. vikáře  Franze Josefa Rossmeisla(+1771) před kazatelnou, ten musel být  otevřen, protože byly obavy  že se propadne. Jeho obsah byl zcela  ztrouchnivělý až na větší kosti. Ty byly včera, (tj. 7. srpna) p. kaplanem páterem Josefem Fischerem  sebrány a  vyzdviženy  aby následně byly  pohřbeny na novém pohřebišti  pro  zdejší duchovní.
											pag. 333
Malý, v tomto hrobě nalezený  mosazný křížek  bude jako památka na  faráře  Franze  Rossmeisla uchován ve farním archivu. Prázdný, asi 1 ˝ lokte široký cirka 3 ˝ lokte dlouhý a 2 lokte hluboký  a téměř až ke  stupňům hlavního oltáře sahající hrob byl  zasypán zemí.

Fara Rychnov,  dne 8. srpna 1867  jako den nasazení  kříže na věž včetně makovice, jakož i den školní slavnosti.
P. Anton Felger, 			P. Johann  Ullmann  v,r,  kooperátor
        farář				 P. Josef  Fischer, v.r., kaplan

      M o d l e t e     s e     z a     n á s  !

 Také zdejší spolky a p.  rychnovský starosta vložili třetí  pamětní pouzdro
			-------------------------
str. 246
Dne 17. září  byly opravy na kostele dokončeny  a sice kromě  břidlicového pokrytí kostelní střechy, nové sanktusové věžičky a obou  kostelních hal  jakož i  založení a vydláždění  odpadního  příkopu, ještě přeložení schodů před vchody do kostela, nové podium  u hlavního oltáře , nové  položení podlahy v sakristii, oprava  sloupů,  říms a   čelní strany kostela.
Stavba stála, kvůli mnoha dodatečným pracem, téměř o tisíc zlatých více, než bylo původně navrženo byla ale 3. října  bez připomínek převzata.

Starými  pískovcovými  deskami z kostela nechal p. farář Felger vydláždit stáj a zároveň  nechal udělat novou bránu do dvora.
			----------------------
											pag. 334
Dne 19. září  se konala  na rychnovské faře kněžská konference  přičemž  se mluvilo o biskupském podnětu , jak čelit ze strany duchovenstva  rejdům  ve vídeňské poslanecké sněmovně, kde se žádalo zrušení konkordátu, zavedení civilních sňatků, a oddělení školy  od církve.
Přítomni  byli: jablonecký p. vikář  Miksch, rochlický p. vikář Moysel, jeřmanický vikar. sekretář  Kočí, děkani z Liberce, Hodkovic, Č.Dubu,  a Osečné,   faráři   z Dlouhých Mostů, a Vlastibořic, sychrovský zámecký kaplan P. Němeček,  kaplani  p. Schöpfer z Osečné, p. Krupička z Č.Dubu a domácí duchovní.

Se stejným záměrem se shromáždili  28. září  předlitavští biskupové,  v počtu 25, ve Vídni
k poradě  a poslali adresu  Jeho c.k. Majestátu, v níž prosili o ochranu zájmů církve.  Přesto  se objevily  21. prosince zlověstné tak zvané státní  základní  zákony {prosincová ústava}
				---------------
Poté , co byla zavedena   všeobecná branná povinnost , a presenční služba stanovena na 3 roky,  byla mužům jsoucím na  trvalé  dovolené, reservistům a domobrancům , kteří dosáhli 23 let věku a odsloužili 3 roky,  dovoleno, bez dalšího povolení vojenských úřadů  na politický  oznamovací lístek  se ženit.

Dne 3. listopadu  zvítězily papežské vojenské útvary pod generálem Kanzlerem u Mentany  nad vojskem  kořistníka Garibaldiho

Na   žádost rádelských o vlastní faru v Rádle , předanou  dne 25. června 1867    u příležitosti kanonické vizitace v Jablonci p. biskupovi , následovalo  12. listopadu 1867 cestou nejd. vikariátního úřadu  následující rozhodnutí:
str. 247
										Č. vik. 573
		Slavný obecní úřade v Rádle!
Za základě zprávy, podané bisk. vikariátním úřadem  dne 25. října 1867 č. 375 týkající se obcí Rádlo požadovaného zřízení  samostatné fary , vydalo nejd. biskupská konsistoř následující :
											pag. 335
Jak je snažení ctěné obce Rádlo o zřízení  samostatné duchovní správy  v jejím  středu,  bisk. konsistoří oceňováno,- tak veliká je oběť   kterou by obec musela přinést  převzetím závazku  na zřízení patřičného bydlení  pro duchovního správce,  jak   darováním 2 kusů 5% státní obligace per 1350 zl. a 150 zl. k dotaci  duchovního  je připravena přinést k uskutečnění svého náboženského snažení  ,  zaslouží nejvyššího ocenění,  tím více lituje bisk, konsistoř, že uskutečnění zbožné prosby  rádelské obce, které  ponenáhlu jistě bude  úspěšné,  se v tomto okamžiku ještě nemůže stát, neboť na  náboženský fond  jsou právě nyní  ze všech stran  kladeny mimořádné požadavky a  při jeho správě je nařízena nejvyšší úspornost, takže   nyní  je naprosto   pro něj nemožné převzít  nová břemena  a není s to,  chybějící na  kongrue  pro rádelského  duchovního krýt. z vlastních prostředků

Rádelská obec  by měla nejprve  se starat o  možné rozšíření a  vnější renovaci  božího stánku, a pak   se postarat o stavbu  obytné fary  v doufání,  že náboženský fond  v nejbližší budoucnosti  bude moci to , na co  nyní nemůže ani  pomyslet.   Snad  Pán  ještě probudí srdce,  která k jemu  libému dílu  přinesou oběť a obec   sama  svůj krásný cíl o to  neúnavněji bude  moci požadovat.”
O tom  buď obec Rádlo k ve zbožné naději  na bližší budoucnost  tímto vyrozuměna.

Z libereckého vikariátního úřadu  v Rochlicích
dne 12. listopadu 1867   		Franz Moysel, v.r.  okr. vikář
											pag. 336
Na toto rozhodnutí  zakoupila rádelská obec  už 19. listopadu  těsně u kaple situovaný dům  č. 156 pro budoucí obydlí faráře, přirozeně aniž by se dotázala  kompetentního  duchovního úřadu, zda se  tento dům také hodí faráři k bydlení  a jako takový může být přijat. Zaplatilo se za něj  dosavadnímu vlastníkovi, jistému Hafnerovi z Uher, který se v době stavby železnice  zde jako  vedoucí party oženil, obnos 2100 zl.

Poté, co se v Předlitavsku odstranil trest v okovech, byly o jmeninách císařovny Alžběty tj. 19. listopadu všem odsouzeným  sňaty okovy.
str. 248
V posledních 3 dnech roku byl z podnětu  nesnází v církvi a společnosti konány pobožnosti pokání, ve formě Jubilari. Ve všech třech dnech se konaly slavnostní mše svaté  při vystavění svátosti.

				R   O   K         1   8   6   8   
      			       viz malá kronika pag. 508 – 512

Tento rok přinesl po vzoru  pražské diecéze  zevrubný diecézní katalog,  v němž jsou  uvedeny přifařené obce, s jejich počtem duší, a vzdáleností od farního kostela , včetně v přísl. farnosti se nacházejících škol  atd

Dne 18.ledna byla  mrtvola   před 7 měsíci v Queretaru zavražděného  císaře mexického “Maxe”  uložena do vídeňské císařské hrobky u pp. kapucínů.

Jak je na pag. krátce zmíněno podali rádelští při přítomnosti  Jeho c.k. Majestátu v Liberci začátkem listopadu 1866  bezprostřední žádost o zřízení samostatné  fary v Rádle – a stejnou žádost podali nejd. panu biskupovi Augustinu Pavlovi,  když ten  v červnu 1867 biřmoval v Jablonci  ( Rozhodnutí o  poslední žádosti viz pag. 334 a 335)
											 pag. 337
Obojí se stalo za zády rychnovského faráře , který přece v této záležitosti měl mít závažné slovo – Ti dobří rádelští byli mezitím  v nejlepší naději. , mysleli si, že se jejich  úmysl  musí zdařit  , o to víc, že už mezitím získali i faru. Ale mělo se stát bohužel jinak.

Bezprostřední  žádost  Jeho c.k.Majestátu  byla předána podle ústavy ministerstvu  k vyřízení  a to si nechalo cestou  c.k..místodržitelství  a c.k. okresního úřadu  o rádelské záležitosti zaslat přesnou a detailní zprávu.

Chtěli vědět, kolik je v Rádle katolíků?- jak daleko je vzdáleno od farního kostela?-jaké duchovní funkce jsou v rádle konány rychnovským duchovenstvem  a co za to  rádelská obec platí?- v jakém stavebním stavu se nachází rádelská kaple?-kolik lidí se do ní vejde?-zda se může rozšířit?-jaký majetek kaple má? -jaké jsou u ní nadace a jak jsou velké?-jaké má v současnosti utensilie  a jaké při eventuelním povýšení na farní kostel  by bylo třeba při patronátu náboženského fondu  ještě opatřiti? jak vysoké budou roční příjmy a výdaje  rádelského farního kostela, respektive  kolik bude muset přispívat náboženský fond ročně ke krytí  ročních výdajů na kostelní potřeby? zda  a co hodlá knížecí patronátní úřad na to přispět?											     str. 249
chtělo dále vědět, kolik rychnovský farář bude žádat jako náhradu  za odstoupení Rádla? zda při odstoupení Rádla bude jeden ze dvou systemizovaných  kooperátorů postradatelný? – kolik obec  kromě nabízených  1500 zl. ve státních papírech bude  moci přispívat na dotaci  duchovního správce? –kde se  ty v roce 1851 subskribované příspěvky  rádelských per 2000 zl. a 96 zl.k.m.( viz pag. 6)  nacházejí?
											pag. 338
patronát  nad nově zřízenou farou  a farním kostelem  tak také  se nedá přinutit  v Tu muselo nyní ministerstvo nahlédnout, že z lomového kamene  slepené a na nedostatečném základě vystavěná ,  neotesanými  břidličnými deskami  vydlážděná, šindelem pokrytá rádelská  kaple  je pro tamní počet duší příliš malá,  a nelze jí rozšířit, následkem toho bude muset náboženský fond postavit  zcela nový kostel ,-že sychrovský patronátní úřad  , že jak odmítá tomto případě patronát nad rádelským kostelem a farou tak odmítá na ně  přispívat- že u rádelské kaple existující nadace  pokryjí sotva polovinu farářovy  kongruy, navrhované ve výši 420 zl.- že obcí nabídnutých 1500 zl. ve státních papírech bylo právě utraceno za nákup  farního domu,-že tato, kaplí dušená  takzvaná fara , je nesolidně postavená a je bez dvora a zahrádky, sotva bude moci být církevní vrchností uznána za vhodna  jako  farářovo bydliště a v nejlepším případě, se teprve bude muset adaptovat,- že v r. 1851 rádelskými obyvateli subskribovaných 2096 zl. k.m. se nachází jen na papíře, nic z toho nebylo zaplaceno  a mnoho tehdejších subskribentů je už na věčnosti,-že některé části Rádla, ( zadní Háj ( Haine)   a Buchhäuser) to mají do rychnovského kostela stejně daleko jako do rádelské kaple,- že co se týče duchovenských funkcí, rádelští jsou teď rychnovskými duchovními téměř stejně obsluhováni, jako kdyby měli svého duchovního v místě,-že konečně i kdyby v  Rádle byla zřízena vlastní  fara, podle konsistoriálního rozhodnutí z 30. dubna 1853 ( viz pag. 9) by duchovní museli zůstat v Rychnově 										 
                                                                                                                                pag.339                  Na to rádelští   dne 7. března 1869 s poukazem na to,  že náboženský fond  není s to, nést podstatné náklady, které by stálo postavení  nového kostela v Rádle  a dotování  tamního duchovního správce  byli nejvyššími místy odmítnuti.

To  nyní  byl tvrdý úder pro milé rádelské,  aby ho mohli  s klidem snést. Všechna jejich nevole se  obrátila proti rychnovskému faráři. Ten a nikdo jiný musel  nést vinu za nezdar toho,  co jim císař a biskup slíbili.  Co se faráři nevíc mělo za zlé,  bylo, že  v případě  oddělení od Rádla  chtěl jen  8 zl. 77 kr.jako roční náhradu  za štolu, což si lidé vykládali tak, že  ve své zprávě ¨říká, že roční štola v Rádle neobnáší víc než 8 zl.77 kr.
Přehlédli, že v rychnovské kostelní fassi štola z celé farnosti  obnáší jen 18 zl. 56 ľ kr.k.m.a farář jako náhradu  rádelské štoly  tedy nemůže žádat víc
str. 250
a že  čím menší  náhrada štoly rychnovskému faráři, tím  víc to musí podporovat  záležitost rádelských.

Teprve postupně se uklidňovaly mysli,   když s chladnou krví  bylo jasné, že kdyby nejvyšší světské a duchovní úřady  záležitost považovaly za potřebnou a proveditelnou,  pak by tomu obyčejný farář nemohl zabránit.- Na znamení toho, že to s rádelskou obcí myslí dobře, a vždy dobře myslel, daroval p. Felger u příležitosti 11. dubna 1869 konané  kněžské sekundice  sv.otce Pia IX  rádelské obci 5% obligaci národní půjčky  per 100 zl. jako příspěvek k dotaci  budoucího rádelského katolického faráře.

S nakoupenou farou nevěděli rádelští nic jiného, než jí pronajmout  židovi jménem Nehemias Brandeis. Ten tam chtěl šenkovat pálenku  a domácí i přespolní obsluhovat  dobře chutnajícími jídly. Protože ale si nepřišel na své, po roce opět odtáhl, aniž by obci zaplatil nájem.
				---------------------					pag. 340
Z podnětu  dne  22. dubna v Budíně  narozené  princezny Marie Valerie  byl zde dne 26. dubna  ( 2. neděli  po velikonocích) při  mši zpíváno “Te Deum”
				---------------------
Poté, co farář Felger na vlastní náklady nechal opatřit železnou mříž na místě mezi sakristií a  kaplí sv. Anny, kde bylo pohřebiště  zdejšího duchovenstva , byly tam pohřbeny v loňském roce   vyzdvižené ( viz pag. 332 a 333) a od té doby na faře uchovávané  kosti   faráře Franze Rossmeisla To se stalo 12. května  1868 vskutku slavnostním způsobem.
Kosti byly  ozdobeny květinami, uloženy do nové, malé rakve  a rádelský hostinský Rossmeisl ( vnuk  faráře Rossmeisla) byl pozván, aby pozemské zbytky jeho velkého strýce  nesl ke hrobu. .Výkrop se stal po slavném requiem před hlavním oltářem farního kostela  načež  smuteční průvod , vedený třemi rychnovskými duchovními za zpívání žalmu “De profundis” a zvonění zvonů se pohyboval k “páterově zahrádce”., kde P. Felger  ,před množstvím shromážděných farníků držel  pohřební řeč.
Nad  do země pohřbenou rakví byl upraven květinový záhon a nad ním na kostelní zeď ( viz pag. 410)  připevněna dřevěná tabulka , na níž byla napsána jména všech v Rychnově pohřbených duchovních  včetně jejich dne úmrtí.
			;	--------------------
Dne 25. května  sankcionovalo J. Veličenstvo  císař ve Vídni  ( prý s těžkým, srdcem)  interkonfesionální zákony , zavedení 
											pag. 341
nouzových civilních sňatků, a oddělení školy od církve – proti čemuž sv.otec v Římě ve své allokaci{promluvě} z 22. června zákony z hlediska církevního odsoudil . Jaký div, když katoličtí kazatelé při zmínce 
str. 251
nových  poměrů tu a tam nechali padnout  znevažující slovo. Za to byli , pozorováni světskou  stranou, za každé dvojznačné slovo z kazatelny  napadáni a příslušný kazatel  brán k přísné odpovědnosti , jak se také stalo hodkovickému kaplanovi p.P.Ferdinandu Ferkelovi  při jednom slavnostním kázání  v Dlouhých Mostech . Ačkoliv ho nakonec museli osvobodit,  byly mu přesto způsobeny mnohé  pochůzky a peněžní vydání.
					--------------------
K dokončení v loňském roce započaté  důkladné  renovace kostela chybělo ještě vymalování   božího stánku  a nový hlavní oltář. Tyto, asi 700 zl obnášející  úpravy se měly podniknout během léta . K tomu potřebné peníze byly částečně z dobrovolně nabídnutého příspěvku vdovy  Marie Anny Wenzelové roz Hofrichterové, 200 zl  a faráře Felgera  150 zl.,  částečně sbírkou ve farnosti  ( s výjimkou Rádla ) a za pomoci  tří starých lip na prostranství před kostelem. Co by ještě chybělo,,doplnilo  by se z kostelního majetku.

Postavení lešení, příprava kostelních zdí, začištění  rýh ve zdi a  přebílení  kostelní lodi  žlutou barvou obstarali lidé sychrovského  stavebního mistra  Karnolda. Krásně vyřezávané,nové rámy k obrazu  sv.Václava , okrášlení  na  nástolku hlavního oltáře, oko Boží s hlavami andělů  , paprsky  nad oltářem,  oltářní tumba  a nástolky na obou vedlejších oltářích  zhotovil  řezbář  Vondráček ze Sychrova
											pag.342
Ozdobení a  pozlacení  hlavního oltáře , vymalování presbytera  a pilířů v kostelní lodi  připadlo knížecímu malíři  Geiplovi ze Sychrova a jeho pomocníkům. Ze starého hlavního oltáře  byla  ponechána jen stará oltářní malba, pak oltářní nástavek s tabernáklem , a oba vchody do haly , všechno ostatní  je nové.  Oltářní figury , představující  svatého  Vojtěcha a Prokopa , zakoupily se levně z libereckého Křížového kostela.

Začato bylo s pracemi  15. dubna  a teprve 24. října  byla dokončeny práce ozdobovačů. Zasvěcení hlavního oltáře se konalo 27. září .
			-------------------
Rychnovské obrazy  mají hezký kolorit,ale  správná kresba jim chybí,.to byl posudek  všech odborníků ( viz pag. 163-164, pak 229-230)

Odkud ale měla přijít správná kresba? Dítě, které jednou mělo žít z olejové malby,  vstoupilo ve 12 letech  z týdenní školy ( kde o počátcích kresby nebylo ani řeči) jako učedník k samostatnému malíři, který rovněž neměl o správně  kresbě ani ponětí.
Zde obdržel  velmi  nuzný  kreslířský sešit, a musel  se během 6 týdnů cvičit v kreslení podle předloh. Po 6. týdnech  dostal už štětec do ruky a  musel, aby něco vydělal, malovat malé  mariazellské a jiné  poutní  obrázky na plech ; neboť při chudobě  většiny malířů  žilo se z ruky do úst. Tak šla dlouho léta.
str. 252
Někteří nadanější pokoušeli se později také ve větších obrazech, ale byly to až na několik výjimek jen velice prostřední  práce, které svého pána jen  skrovně živily.
										pag. 343
Dlouho přemýšlel  farář Felger , jak by bylo  lze této vadě odpomoci? Nejprve si myslel,  zajít za  panem patronem kostela, který byl znám jako přítel umění,  s prosbou, zda by nemohl  ustanovit v Rychnově zhruba na rok jednoho osvědčeného kreslíře z Prahy, u nějž by snaživější malíři mohli brát vyučování, - nebo nějakého talentovaného  zdejšího malířského učně  podpořit stipendiem , aby se na pražské malířské akademii vyučil malbě a pak zde mohl učit jiné  Ale nechal tyto myšlenky zase padnout,  neboť se obával, že by u pana knížete, kterého rychnovští v r. 1848 tak  urazili,  by špatně pochodil. 

Tu se stalo, že  snaživý jablonecký okr. aktuár p. Josef Weiß,  který znal úvahy p. faráře,  tohoto zpravil,  že zemský školní rada Mareš  který by snad pro rychnovské malíře mohl něco udělat, přijede v příštích dnech do Jablonce.

Využiv tento podnět ,  bez váhání napsal far. Felger  p. školnímu radovi( bývalému učiteli v litoměřickém  kněžském semináři), vylíčil mu v krátkosti  poměry  rychnovských  malířů  a prosil ho, aby při příležitosti přítomnosti v Jablonci navštívil Rychnov. 

Na přátelsky slíbený dne příjezdu p. P. Maresche (23. června) improvizovala se na faře  výstava zdejších malířských prací.  Bylo to 60 kusů částečně barevných , částečně nedokončených  maleb na plechu  a plátně. Pan školní rada  byl  při spatření  výkonů zdejších malířů zjevně překvapen , navštívil některé malíře  v jejich obydlích a slíbil, že se postará o to, aby se v Rychnově vyučovalo  kreslení.

Zároveň se vyjádřil, že by bylo velice  žádoucí, kdyby se v Rychnově snad na akcie vybudoval  dům malířského společenstva, sestávající z kreslířského sálu, a bytu pro budoucího učitele kreslení.. Tento sál by nesloužil jen k výuce kreslení, ke shromáždění malířů a k permanentní výstavě maleb, ale  také by se užíval , pokud by malíř maloval obraz větších rozměrů. Polovinu  potřebných akcií chtěl p. školní rada upsat u svých  přátel v Praze a  někde jinde .
										pag.344
Místo pro společenský dům  bylo zprostředkováno na obecním pozemku v Plane,blízko staré továrny na dózy  a farář Felger daroval 100 zl. na první  základní kámen  na tuto budovu. Od tohoto dne   bylo lze pozorovat radostný ruch  a čilý život mezi zdejšími malíři. Už se v duchu vidělo, jak Rychnov  vyrůstá v nový “Düsseldorf”.,

P. školní rada  Maresch  na svůj slib nezapomněl . Už v létě příštího roku  poslal do Rychnova  malíře a kreslíře, zároveň asistenty na české 
str. 253
vyšší reálné škole  v Praze p. Václav Dědek  ( neroz. v Petrašovicích u Hodkovic)aby o 
prázdninách   mohl udělovat výuku v kreslení  zdejším malířům
Dne 10. srpna 1869 byl tento asi 6 týdenní kurs zahájen v hostinci p. Lucke před kostelem  a malíři, dokonce i staršími, byl  pilně navštěvován. Farář Felger  dával učiteli kreslení zdarma stravu a  byt  a pan Maresch  mu opatřil peněžní remuneraci  z nějakého disposičního fondu.

Tak to šlo o prázdninách i v následujících dvou letech (1870 a 1871) až p. Dědek dostal jiné zaměstnání , které mu nedovolovalo, aby přišel do Rychnova. Také potom věnoval.p. školní rada  zdejším malířům velkou  péči , posílal jim opakovaně  cenné kresebné předlohy  a také hotové olejové malby ke kopírování a  udržoval jejich naději na  stabilní kreslířskou školu ze státních prostředků.

Jen se stavbou  domu malířského společenstva  to nechtělo jít dopředu pro nedostatek zápalu pro věc., přestože  p.P.Maresch nechal udělat  k tomu plány. a poslal je sem.  

Na podnět p. školního rady  poslali rychnovští malíři  r. 1872 některé práce  do vídeňského průmyslového muzea , načež  dne 4. července 1874 ministr obchodu  Bauhans  vydal dekret o zřízení erární odborné kreslířské školy v Rychnově. Ta byla už v září posledně jmenovaného roku otevřena v pronajaté místnosti.První  ( 1800 zl. placený) učitel  kreslení byl  N.Haselroth ze Saska. 

K prospěchu Rychnova, ať roste a  vzkvétá nová kreslířská škola. 
											pag.345
 Poté, co byly po 13 let politické úřady  spojeny s okresními soudy,  přistoupilo se  v tomto roce zase k uspořádání z r. 1850, a vytvořila se  okresní hejtmanství , která obstarávala věci”politické”  a okresní soudy,  které měly na starost “judiciále”.

U Rychnova, Rádla, Pulečného, Klíčnova,  Kopaniny a Svatého Kříže, které už dříve patřily  k jabloneckému okresnímu úřadu, nezpůsobilo to žádnou změnu,  ale  Jestřebí a Mohelka , které dosud patřily okresnímu úřadu Český Dub , byly přikázány  k turnovskému okresnímu hejtmanství a k okresnímu soudu v Českém Dubu. Když v následujícím roce  (1869) se Hodkovice  odloučily od Českého Dubu a Turnova a byly přivtěleny k libereckému okresnímu hejtmanství a libereckému okresnímu soudu, stalo se totéž i s Jestřebím a Mohelkou.
str. 254

				R  O  K      1  8  6  9
  Viz malá kronika   pag. 512 – 514

Začátkem  tohoto roku byly zrušeny obvyklé politické ohlášky sňatků.. Každý se může jednoduše  oženit  ; ani  obce, ani úřad  se  podle toho nemá ptát, zda uchazeč o sňatek  bude moci uživit manželku a děti..

Den 11. dubna  slavil sv.otec Pius IX  v Římě své 50.leté kněžské jubileum. Tento svátek byl v litoměřické diecézi 2. neděli po velikonocích slaven  o hlavní mši zpíváním “Te Deum”. a  konáním  modlení před nejsv. svátostí od 3 do 4 hod. odpoledne; poté co to bylo už 14. března ( neděle velikonoční) oznámeno přečtením  pastorálního listu.  {ale neděle velikonoční r. 1869 byla 28. března}
				-----------------
											pag. 346
V nejbližší blízkosti Hofrichterovské továrny na dózy v Rychnově se nachází dost mohutné ložisko hlíny tak zvaná “bílá hlína”.Ta byla částečně užívána ( místo vápna ) na louky, částečně  ve valchách sukna  a tvoří vývozní artikl.

Začátkem června  tohoto roku (1869) poslal zdejší obchodník  Anton Peukert několik kusů této hlíny  do zemědělsko-chemické  pokusné stanice c.k. vlastenecké  hospodářské společnosti  v Praze, aby zjistil, z jakých částí je  tato hlína složena. a k čemu by se kromě dosud známých  možností  ještě mohla použít. Dne 16. června  sem došlý nález zněl:
				A n a l ý z a
a)	kvantitativní prohlídka tak zvané rychnovské bílé hlíny dala následující výsledek:
 		ve 100 váhových dílech
			kyselina křemičitá    			72, 379
			hlína {kysl. hlinitý}			19, 931
			oxid železa 				  1, 258
			vápno					  1, 355
			magnesium a zásady 			   stopy
			voda a organické substance		   5, 237
						dohromady     100, 210
b)	analýza usazeniny : na 100  váhových dílů  je 9 %  písek a uhlí,  zbytek do 100  je  
                      hlína  a voda
		     Zbývající písek je čistý křemenný písek 

Tato hlína by se hodina k výrobě ohnivzdorných předmětů, ( kamenů, porcelánu,  
kapslí{pouzder?rozbušek?} atd), ale musely by být směrodatné   v první řadě.
praktické pokusy  ( týkající se tvarovatelnosti a chování  při hoření). 

Vidi :Prof.dr. Robert Hoffmann, v.r.		Oskar Rummler, v.r.
						           asistent pokusné stanice

str. 255										pag. 347
Před 1000 lety  zemřel v Římě slovanský apoštol sv. Cyril ze Soluně, který se svým bratrem  sv Metodějem  zavedl křesťanství do Čech a na Moravu	 a delší čas  byl činný při  šíření evengelia naVelehradě, který byl  sídlem velkomoravských králů .- Z podnětu  této tisícileté  pamětní slavnosti a  na pozvání olomouckého p. arcibiskupa  uspořádal pražský p. kardinál Švarcenberk  dne 19. srpna  velkolepou  pouť na Velehrad  na níž se  podíleli mnozí kněží ze všech českých diecézí  ; mezi nimi i zdejší kaplan d.p. Josef Fischer.
				---------------
Také Jeho Majestát náš  císař František Josef   udělal letos pouť  a sice do Jeruzaléma ke hrobu  božího Spasitele. ; při této příležitosti  navštívil sultána v Konstantinopoli a byl přítomen otevření suezského průplavu
				-------------------
V klášteře karmelitek  v Krakově  nalézala se šílená jeptiška  jménem Barbara Ubriková , která kvůli své zuřivosti a  velké nečistotnosti musela být oddělena ve zvláštní cele, jinak ale byla svými duchovními sestrami opatrována jako jiné duševně nemocné.. Tuto okolnost uměla církvi nepřátelská strana využít  a udělat z toho obrovský skandál. Vnikli do kláštera, jeptišku unesli  ,představovali jí jako mučednici ,odebrali  odpovídajícím klášternicím subvenci  a chtěli dát na scénu  všeobecný útok proti klášterům,. ačkoliv se v následujícím soudním procesu  ukázala plná nevina  jeptišek. Od té doby je skandální drama “Barbara Ubriková” oblíbeným divadelním kusem všech kočovných společnost.
pag. 348
Zavedení svátku sv. Lukáše v Rychnově farářem Felgerem  objasňuje následující doklad:

			Slavnému  malířskému společenstvu  v Rychnově!
Potěšující znaky  poukazují k tomu, že zdejší malířství je v rozvoji.Platí, že tento rozvoj se musí podepírat a    podporovat . Mezi prostředky k tomu patří i oživování katolického sebevědomí, vždyť celé zaměření zdejšího malířství je převážně  církevní a založené na uctívání  božích svatých 
K tomuto účelu  a zároveň aby se dal  výraz  pocitu sounáležitosti  zdejších malířů dovoluji si podal následující návrh:
a)	Dne 18. října  každého roku tj. na církevní svátek sv. evangelisty Lukáše , patrona malířů,  půjde zdejší malířské společenstvo v plném počtu ( mistři, pomocníci, učňové¨) do zdejšího farního kostela  a bude přítomno hlavní mši sv., která bude na na jejich úmysl sloužena bohu
b)	během hlavní mše sv. bude sl.společenstvo zpívat mešní píseň s doprovodem varhan
c)	při ofertoriu půjdou všichni malíři k přijímání
str. 256
d)	výnos milodarů  bude  převzat  představeným společenstva  a opatrován až do příštího    
      vánočního večera
e)	na vánoce obdrží  celý obnos  jako vánoční dárek jeden zdejší malíř, určený  členy  
      společenstva ,který je pro nemoc  neschopen práce , nebo   jedna dětmi požehnaní   
      vdova.

Pokud najde tento návrh  uznání a  pochvalu, pak o tom zpravte zdejšího  duchovního.

Fara Rychnov, 16. září 1869		P. Anton Felger, farář
									 	 	pag. 349

Toto provolání  bylo s veškerou ochotou  následováno a o následujícím svátku sv. Lukáše šli zdejší malíři v párech v plném počtu do farního kostela.  Obnos  obětního pochodu vynesl cirka 8 zl.- Tímto způsobem slavil se svátek sv. Lukáše i v příštích letech.
					-------------
V říjnu bylo pro Čechy jmenováno 98 nových světských inspektorů, a  sice pro jablonecký okres učitel liberecké  obchodní školy  N. Hickmann
				---------------
Na místo  jeřmanického  faráře a vikariátního sekretáře P. Josefa Kočí, který byl povolán  jako farář ve Vysokém byl  ustanoven rychnovský kaplan P. Johann Bapt. Ullmann( nar. v Černé Studnici  25. června 1813, vysvěcen 6. listopadu 1841) nejprve jako interkalární administrátor,  pak jako skutečný farář.
S těžkým srdcem  opustil 18. listopadu  své dosavadní působiště, byl totiž svým 27 letým působením jakoby srostlý s Rychnovem a předvídal, že teprve teď pro něj nastanou skutečné starosti.

8. května 1870 oslavil  P. Ullmann  svou instalaci jako farář  v Jeřmanicích. Kvůli nedostatku kněží zůstalo uprázdněné rychnovské kaplanské místo až do  příští kněžské ordinace  neobsazeno, takže P. Felger musel od 19. listopadu 1869 do 20. srpna 1870( den  kdy nastoupil novovysvěcený P. Josef Tschörch)  vystačit jen s jedním kaplanem..
				--------------
Poté, co byl v den Nanebevzetí P.Marie ohlášen vatikánský koncil  věřících, byl  8. prosince zahájen  papežem Piem IX v Římě   za účasti  cirka 700 církevních knížat  ze všech  částí světa , a tato zahajovací slavnost  byla zde u nás v týž den  oslavena konáním  modliteb před nejsvětější svátostí od 1 do 4 hod. odpoledne. Litoměřický   nejd.  pan biskup  Augustin Paul nastoupil svou cestu na koncil  už  15. listopadu.
				-----------------
											pag. 350
Koncem prosince začalo periodicky se opakující sčítání lidu  v celé říši, při té příležitosti  zdejší farní úřad vyhotovil přes 700 matričních výpisů.
str. 257

R  o  k         1  8  7  0 
Viz  malá kronika  pag. 514 a 515 

Nový, komplikovaný a drahý  školský aparát začal s plnou parou pracovat.  Ve vzpomínce na to, že u Sadové zvítězili pruští  učitelé, ( jak se říká) je celé školství  zařízeno podle pruského vzoru. Všude, dokonce i v chudých vsích  jsou stavěny školské paláce  s velkými třídami , v nichž děti musí v zimě mrznout. Že se takovými stavbami obce dostávají do dluhů   a udržováním těchto budov , opatřováním paliva atd. se na ně nakládají  závratná břemena , to zůstává nepovšimnuto.

Dosud katolické farní a filiální školy  se nyní nazývají “obecné školy”a jsou nekonfesionální.Protestanti a židé jsou v nich připuštěni jako učitelé. Žáci nepotřebují  už navštěvovat kostel , učitelé je do něj nedoprovázejí. Obraz ukřižovaného Spasitele je tu a tam  ze škol odstraněn, katolický pozdrav   zrušen, rovněž tak katolická školní modlitba.;nanejvýš  jedno je povoleno,  že pohan žid a Turek se může také spolumodlit. Žáci se  nesmějí zúčastňovat  církevních procesí, aby se nezameškala ani jedna cenná vyučovací hodina, zatímco na druhé straně  nikdy nebylo  tolik prázdna,, jako teď. Nedělní opakovací hodiny přestaly, následkem toho mnohdy i křesťanské učení. Tak jako je duchovní ve škole je tak i učitel jako kantor v kostele   jen trpěn, poté co  služba na kůru byla prohlášena za nedůstojnou pro učitele. Kostelní zpěv dětí  přitom zanikl.
											pag. 351
Výuka náboženství žáků je jakýmkoli možným způsobem ztěžována,, částečně tím .že katechetům se zkrátil  úvazek hodin,  částečně protože mu učitel není nikterak nápomocen, částečně také proto., že se zřídilo tolik nových  škol a tříd, že na minimum  ztenčený  klérus nemůže vše dobře obstarat, konečně protože   se katechetům nepřiznává žádné cestovné z okresního fondu  za návštěvu   přespolních škol,, ačkoliv noví světští učitelé  z téhož fondu jsou  velmi slušně honorováni

Všeobecná školní povinnost  netrvá už 6 , ale 8 let do dokončení 14 let věku, kdy je pak absolventu obecné školy volno, změnit své náboženské vyznání nebo se prohlásit za  bez vyznání. Dále mu pak nemá nikdo co poroučet,  jeho vzdělání je ukončeno.
Žáci jsou rozděleni ne podle pohlaví, ale podle věku. Jak je ohrožena mravnost  13 a 14 letých hrubých chlapců a dívek, když jsou pospolu před začátkem vyučování a o polední pauze bez dozoru, dá se domyslet.

Tělesné školní tresty přestaly, a metla, která se po tisíciletí osvědčovala, je ze školy vykázána. Pro  neukázněné děti   zůstaly jen  tresty. na cti. Hodným žákům se  už nesmějí udělovat  odměny. Nové erární výchovné rezultáty  mají rovněž, navzdory božskému  
str. 258
vychovateli, být docíleny bez odměny a trestu. Na čtení psaní a počty se klade menší váha, děti jsou  naproti tomu ve zvýšeném počtu hodin  vyučovány v množství předmětů, které jinak byly  přednášeny jen na gymnasiích a   v ročnících filosofie, jako dějepis, zeměpis,  přírodopis, nauka o přírodě, styl, kreslení, tělocvik atd.
											pag.352
Industriální výuka pro dívky v háčkování, pletení , síťování, vyšívání atd. je zaváděna i v nejchudších vsích, obývaných nádeníky a  polními dělníky.

Školství řídily: zemské, okresní a místní školní rady vedle  okresních  a  školních  inspektorů. V místní školní radě, která ostatně neměla  mnoho pravomocí, měl sice farář vedle pekaře,  krejčího a ševce  ještě místo  a hlas, nesměl ale  Bůh chraň  být předsedou. Dosavadní školdozorci  byli povýšeni na místní   školní inspektory.

Ačkoli nebylo dost zkoušených učitelů, byli přece ti starší jako patřící starému systému, s gustem vyřazeni a místo nich byli rekrutováni  výpomocní učitelé  z nezaměstnaných krámských sluhů, vysloužilých kaprálů, propadlých studentů  a d. Do školních knihoven byly opatřovány knihy  necírkevní a nepatriotické  tendence. Veřejné školní zkoušky  nebyly už konány,  a tak se veřejnost nedozvídala, jaké pokroky žáci dělají.
Okresní školní inspektor přišel jednou, nanejvýš  dvakrát do roka, prohlédl si katalogy a šel dál svou cestou, a tak zůstával učitel po celý rok  bez kontroly, atd. atd. K čemu to povede?
			-------------------
Dne 19. ledna   v Liberci byly  v důsledku toho, že byl   zatčen vídeňský  sociální demokrat  “Scheu”, dělnické nepokoje, přičemž byl jeden dělník zastřelen. Povoláno bylo vojsko z Prahy.. Stejné nepokoje byly  nějaký čas později a sice  prvního dubna  v Liebigově továrně ve Svárově u Tanvaldu.
				---------------
Během trvání vatikánského koncilu  se v rychnovském kostele každou sobotu a svátek po kázání modlili následující modlitbu:
											pag. 353
Modleme se:  Všemohoucí, věčný Bože !
Shlédni dolů na důstojné shromáždění  nástupců  svatých apoštolů, kteří na svolání viditelné hlavy církve  se shromáždili v Římě, ne aby projednali své vlastní záležitosti, ale aby se poradili o nemoci a bídě světa a hledali prostředky, jak oživit svatou víru  a jak  by mohlo být  podpořeno časné i  věčné blaho lidské společnosti . Pošli jim slíbeného svatého Ducha, aby se jim podařilo očistit, co je nečisté, smáčet vyschlé, uzdravovat poraněné, ohnout, co ještě odolává,  proteplit  studené, navrátit zpět zbloudilé.
str. 259
Osviť biskupy, shromážděné  ke všeobecnému koncilu světlem tvé milosti  , aby oni, které tvůj božský syn ustanovil , aby řídili církev boží  a jeho jménem na zemi svazovali a rušili , svaté dílo , které započali  v den neposkvrněného početí  blahoslavené  Panny  a matky boží , také šťastně dokončili.

Posilni svého náměstka na zemi, římského papeže, našeho svatého otce Pia IX, aby on, který ve svém životě tak často a tak mnoho zkoušel , zdarem toho,  co k e cti boha a k rozkvětu  církve  podnikl,   ve svých  posledních dnech byl   ještě utěšen a  potěšen.

Shlédni milostivě dolů , o Bože! také na knížata a  vládce tohoto světa , propůjči jim mír a  jednotu, dej jim bohabojné rádce,  dej jim  poznat a šťastně  provést to, co je křesťanskému lidu  potřebné.k časnému i věčnému blahu   Také odpůrce  svaté církve a  ony naše bratry, kteří  skrze politování hodné  okolnosti  vë víře jsou od nás odloučeni , odporučujeme tvé milosti  a milosrdenství  o Pane! abys je osvítil, obměkčil  a ráčil navrátit do mateřského lůna  katolické církve.
											pag. 354
Tvé mocné ochraně o Bože! odporučujeme také našeho   horlivého  diecézního biskupa  Augustina Paula , aby on,  jenž ač vysokého věku, přece radostně následoval výzvu  Petrova následníka , po skončeném díle  se zase  šťastně navrátil  do našeho středu  a jeho zbožné modlitby ,které na hrobě sv. knížete apoštolů za nás vykonal, nalezly vyslyšení.

Konečně prosíme tě, nebeský otče, také za nás samotné , aby nám   doba sv. jubilea přinesla  mnoho duchovní radosti  a útěchy a my,  důstojným přijetím sv. svátosti jsme  byli účastni odpustků,   které nám jako záruka  věčného života byly  nabídnuty.
O to všechno prosíme my,  skrze zásluhy tvého  prvorozeného syna  Ježíše Krista , našeho pána, který s tebou a svatým duchem  roven bohu-žije a vládne na věčnosti.  Amen!
					------------
Dne 12. července se konalo otevření katolického  politického kasina v Liberci.
				------------------
Dne 18. července  vyhlásil vatikánský koncil Dogma o neomylnosti  papežského učitelského úřadu- a den na  to    vyhlásila  Francie válku Prusku.
Téhož dne , kdy Napoleon III se stáhl z Francouzi obsazeného města Civitavecchia, a tak zbytek  církevního státu  včetně   města Říma předal italské revoluční armádě  ( tj. 6. srpna)  bylo jeho armáda Prusy poražena u  Weißenburgu ; pak   2. září  následoval den u Sedanu , kde Napoleon jako  odměnu za to,  že Rakousku  odjakživa škodil, a  se svatým otcem  Piem  IX  jednal tak  pokrytecky a zrádně, byl přinucen  prohlásit se za poraženého  a  vzdát se vlády; načež ve Francii  byla proklamována po třetí republika a francouzsko- pruská válka pokračovala.
str. 260
Těchto jemu příznivých okolností využil Viktor Emanuel, vpadl 12. září do církevního státu, bombardoval Řím 20. září a 
											pag. 355
poté, co ostřeloval Porta Pia Bresche, dobyl věčné město. Papeži zůstal jen Vatikán., kam se Pius IX  po modlitbách, konaných 19. září v Scala sancta v Lateránu , uchýlil,  aby ho nikdy neopustil. Den po dobytí Říma (21. září)  rozpustil sv. otec papežské vojsko,  a 20. října  odložil  všeobecný  vatikánský koncil na lepší časy.

Zatímco se tály tyto světodějné události, dostal zpustlý subjekt  zločinný nápad, zapalovat  v liberecké  krajině.farní stodoly  Tak se staly téměř  během roku   kořistí plamenů  farní stodoly ve Vratislavicích,  Rochlicích, Liberci, Nové Vsi, Chrastavě,a Mníšku. Nejosudnější byl požár v Mníšku 26. září  v 1 hod. v noci.

Nejd. pan biskup Augustin Paul  tam večer předtím dorazil na vizitaci. Ve stodole stojící biskupský vůz nemohl být zachráněn a shořel včetně v něm se nacházejícího cestovního zavazadla; a protože plameny zachvátily i faru,  a všichni z domu utekli, stalo se ve zmatku, že  p. biskup přišel i o náprsní kříž včetně zlatého řetězu.
				---------------
Na biskupské nařízení  se od 22 neděle po letnicích tohoto roku , vždy první neděli v měsíci   budou  ve všech  farních kostelích diecéze až do odvolání ¨konat pobožnosti  za ohroženého 
svatého otce v Římě  

Dne 8. prosince  prohlásil Pius IX svatého Josefa, živitele Páně, za všeobecného patrona katolické církve.
				----------------
Začátkem prosince  měl náš pán na Sychrově zvláštní návštěvu. Dvanáct válečných zajatců z pruské  pevnosti Neiße  {Nysa}, kde byli internováni, uprchlých francouzských vojáků, 
											pag. 356
přišlo ke svému krajanovi,  aby ho  požádali o  zaopatření na cestu , které jim také hojně bylo dáno a dovoleno jim,  aby se oklikou vrátili do vlasti.

				R  o  k      1  8  7  1
			   viz malá kronika  pag. 516 – 517

Poté co Paříž byla po tvrdém odporu dobyta  německým vojskem, následovalo 1. března  uzavření míru za velmi tvrdých podmínek pro Francii. Musela zaplatit válečné odškodnění 5000 milionů  , vydat Německu Alsasko-Lotrinsko a Lucembursko, a nechat se pokořit,aby pruské vojsko, byť jen na 2 dny vstoupilo do Paříže a tam německému císaři  provolalo slávu.
str. 261
Paříž při obléhání hodně trpěla ,  ,ale po odchodu  německého vojska mělo její utrpení teprve  začít. Neboť teď začala vláda pařížských komunardů   a petrolejníků… Ti si  počínali jako smyslů zbavení , zapalovali paláce,  a domy,  bourali veřejné monumenty,  kradli a plundrovali  a zastřelili po   provedení mnoha   jiných strašných a vražedných činů 64 tak zvaných  metel, mezi  nimiž se nacházel  i pařížský arcibiskup  a jiní duchovní. (24. května).
Versaillské  vládní vojsko muselo nyní  samo Paříž nanovo  dobýt , což se po prudkém boji stalo na svatodušní neděli. Paříž byla v té době  obrovským bojištěm, plná krve a ruin.
			--------------------
V listopadu roku 1870 předala manželka zdejšího obchodníka Klara Peukertová  faráři Felgerovi obnos 200 zlatých jako zbožnou oběť za spásu duše její  před několika měsíci zesnulé matky Marie Anny roz. Hofrichterové, ovdovělé Wenzlové.Z toho se mělo použít 50 zl. k dobru kostela a ze zbývajících 150 zl.  se měly  každoroční úroky rozdělovat mezi 
											pag. 357
chudé   zdejší farnosti  se zvláštním zřetelem  těch z rychnovské obce- Podle toho  opatřil pan farář letos  za těch 50 zl. nový, černý  mešní  oděv včetně  2 alb, 1 rochety  a 6. humerálií pro zdejší farní kostel  a uložil 150 zl. do liberecké spořitelny na úroky.  Z toho připadající úroky byly spolu s těmi z chudinského kapitálu  biskupa Leonarda  rozdělovány  každoročně o Štědrém dnu.
				-----------------
Dne 16. června  dosáhl svatý otec  Pius IX “Petrovy roky” a oslavil své 25 leté papežské jubileum , což se dosud žádnému římskému papeži nepodařilo.-

Dne 2. srpna se konala v Rochlicích ( sídle  libereckého  vikariátního úřadu )pastorální konference , na níž z podnětu  pana vikáře P. Moysela  byl farář z Osečné P. Josef Kouble  shromážděným vikariátním kněžstvem  zvolen na místo do Vysokého povolaného  jeřmanického faráře P. Josefa Kočího za 2. vikariátního sekretáře.

V létě tohoto roku objížděl korunní princ  Rudolf  české království , při kteréžto příležitosti  učinil krátkou návštěvu  u našeho  pana knížete na Sychrově( 10. července)
				-----------------------
V Oberammergau v Horním Bavorsku se každých 10 let “podle slibu” uváděly  známé pašijové hry , při nichž se  scházívaly  pokaždé tisíce návštěvníků ze všech zemí Tak se stalo i v roce. 1870. Protože ale někteří z hlavních herců  u příležitosti hrozící prusko-francouzské války byli povoláni k vojsku, musela se představení  v červnu přerušit a  přeložit na příští rok  (1871) 
Tu se smluvili  p. farář Felger  a jeho bývalý kaplan P. Karel Rößler ( nyní školní ředitel v Kraslicích ) 
str. 262
že o letošních prázdninách pojedou  do Oberammergau , aby poznali tamní pašijové hry z vlastního náhledu. 
										     pag 358
Toto předsevzetí uskutečnili v polovině srpna.  Oba cestující se setkali  podle ú)mluvy 16. srpna 1871 v Řezně, cestovali odtud  17. vlakem  přes Landshut  a Freising  do Mnichova{München} , 18. do Stahrenbergu{Starnberg} vlakem a odsud parníkem  přes jezero  do Tutzingu odtud opět vlakem až do Weilheimu a odtud dostavníkem přes Murnau do Oberau., kde přenocovali.
Dne 19. jeli poštou do Oberammergau a našli si u  truhlářského mistra  p. Jakoba Langa  č. 135 velmi příjemné a levné ubytování, v neděli 20. srpna  začala po ranní pobožnosti  v 8 hod.  pašijová hra v aréně a  trvala  s krátkým přerušením( od 12 do 1 hod) až do 5 hod. odpoledne.. Tisíce diváků v tom  víc než 100 duchovních, mezi nimi i pražský světící biskup  dr. Průcha byli přítomni  a  hra  měla u našich cestovatelů takový aplaus,  že si předsevzali ,že za 9 let,  pokud jim milý bůh dá  život a zdraví, znovu navštíví Oberammergau.

Z Oberammergau se mělo ale jít dál, a podniknou t výlet do Švýcarska. Proto jeli P. Roeßler a .P. Felger  nejprve  skrz Algau do Lindau, a přes Bodamské jazero  do Rorschachu. Odtud navštívili  horní Rýn, , Sargans,, Bad Ragatz a Pfäfers s Taminskou roklí, Wallense, Rapperswill, Zürich , Luzern . Vierwaldstätdské jezero a okolí ( Küßnacht, Arzt, Bigi, Brunnen, Aldorf ) pak průsmyk  Brünig,  Brienzské jezero, s Giesbächen, Interlaken,  Gründelwald v Bernské vysočině {Berner Oberland},  Thuner See, Bern, Aarau,  Winterthur,  Schaffhausen  s rýnskými vodopády,  Hohentwiel, Konstanz, Friedrichshafen, Ulm, Augsburg, a tak přišli zase do Mnichova, kde se zdrželi více dní a odtud po 4 týdnech nepřítomnosti  dospěli zase do vlasti-.
											pag. 359
Tímto  rokem byl poplatkový ekvivalent jak z nemovitostí, tak věcí movitých  podstatně zvýšen čímž byly fara i kostel  těžce zatíženy.

V minulém roce vatikánským koncilem  prohlášení  o papežské neomylnosti v učitelském úřadě  vzali si někteří  uhnívající takykatolíci  za záminku k odtržení od církve  a vytvořili sektu s předstíráním, že oni  sami jsou  praví katolíci  a ostatní katolický svět  že přijetím nově proklamovaného  dogmatu  od církve odpadl.
Do čela  tohoto hnutí, vyvolaného pruským  státním kancléřem Bismarckem  se postavil  mnichovský  probošt kláštera  Döllinger,  sice vzdělaný,  ale velice ješitný a ctižádostivý muž,  který nemohl  zapomenout na to, že nebyl přizván jako autorita  k přípravným pracím na koncilu.
Starokatolicismus  nalezl kromě Bavorska   a Německu také ve Švýcarsku  určitý ohlas  byl využit k tomu, aby  zahájili. “Kulturkampf”  proti katolické církvi.Také 
str. 263
v rakouském císařství se utvořily – ale ne víc než 3- starokatolické obce: první ve Vídni,  pod  vykřičeným Aloisem Antonem, pak v Riedu a Varnsdorfu.
V posledně jmenovaném místě byl to odpadlý nemravný kaplan Nittel,  který podporován dvěma  podvodníky jménem  Vincenz Seidl a Franz Richter (kteří varnsdorfskou Eskomptní banku  ošidili o miliony , ze zpronevěřených peněz postavili Nittelovi kostel  a v r. 1879 seděli na lavici obžalovaných v České Lípě) shromáždil kolem sebe starokatolickou obec.

Nalezl ale varnsdorfském kaplanovi P. Ambrosi Opitzovi  zdatného protivníka, který mu v časopise “Nordböhmisches Volksblatt” tak šel po těle, že se může doufat, že staro-katolicismus ve Varnsdorfu, tak jako všude,  se rozpadne a zmizí.

			R  O  K          1  8  7  2
		     viz  malá kronika  pag. 517 až 520

Poté co rochlický  personální děkan  P. Franz Moysel  koncem roku 1871  resignoval na vikariátní úřad, který spravoval  13 let, byl od 1. ledna 1872 do tohoto úřadu ustanoven   P. Josef Kouble , farář z Osečné. nejprve jako správce, pak jako skutečný vikář  libereckého  okresu, a byl v čele tohoto úřadu i pak, když  se nechal přeložit na faru v Příchovicích v jabloneckém vikariátě, takže liberecký vikariát byl více let  veden z Příchovic. P. Kouble    ( nar. v Bozkově) byl po 21 let kaplanem, pak ale , když se stal farářem, rychle stoupal po žebříku hodností . Nebyl ještě ani rok  farářem v Osečné a už se stal vikariátním sekretářem   5 měsíců nato  už biskupským vikářem.
				--------------------
V únoru  tohoto roku  byl farář  Felger  jmenován personálním děkanem. Příslušný dekret zněl
										Č.344
“My Augustin Pavel,  z božího soucitu a apoštolské milosti  biskup litoměřický, nejspravedlivějšího  pána našeho Pia IX  důvěrný  komorník .neslavnějšího rakouského císaře Františka Josefa I.  rytíř, čestný  kanovník kostela sv. Maura v Kroměříži a pán na Stvolínkách a Třeboticích
		ctěnému našemu v Pánu  vybranému 
 Felgerovi Antonínovi
											pag. 361
				faráři rychnovskému
pozdrav v pánu a biskupské požehnání.
Když jsem shledali, že ty horlivě vynikáš  nejen svým životem  zdrženlivým, ale také chvalitebným  a  učeností  v plnění rozsáhlé povinnosti  tvého farního úřadu  , tebe Felgere Antoníne, ve znamení naší blahovolnosti  okrašlujeme  titulem  osobního děkana  přítomným postupem  a tobě všechna prerogativa  této církevní hodnosti  podle práva a zvyku  příslušející 
str. 264
udělujeme. 
K čehož víře  a pevnosti  tuto listinu jsem vlastnoručně podepsal a   ochránil pečetí  naší  biskupské kanceláře
Litoměřice, v biskupské  kanceláři
Dne 8. února 1872,           J Akermann v.r 		J. Drbohlav, v.r.
				předseda		    konciliář	
			-------------------	
Dne 18. března oslavil  svatý otec Pius IX své 80. narozeniny				--------------------
Znehodnocení měny  a stoupající drahota  všech životních potřeb podnítily nejd. episkopát aby požadoval  časově i stavovsky přiměřené zlepšení finanční situace nižšího kléru  , tak jako bylo provedeno u vojska, úřednictva a učitelů  Ale kde vzít k tomu prostředky? Snad z náboženského fondu? Ten trval už jen podle jména  a byl dosavadní nehospodárností  ve skutečnosti už dávno  spotřebován. Poukazování na jiné vydatné zdroje zůstávalo nevyslyšeno. To znamenalo “:Lékaři, pomoz si sám!”

Vzav tento pokyn v úvahu učinil nejd.. episkopát v Předlitavsku   vše co bylo možné. Tak daroval např. náš pan biskup Augustin Paul  v Litoměřicích už  před delší dobou k vylepšení  příjmů nižšího diecézního kléru 6 000 zl. tj. téměř  polovinu svého ročního příjmu. Příklad vrchního pastýře následoval zámožnější klérus. Tak byly 3. července  1872 na rychnovské faře při  konané kněžské konferenci   přítomnými kněžími libereckého vikariátu  upsáno 273 zl. na diecézní podpůrný fond .
											pag. 362
Mezitím  přišel na opakované  představy a prosby  nejd. biskupů  ministr kultu  Strohmeier  s dobře rozmyšleným finančním plánem , kterým se mělo odpomoci veškeré nouzi. . V důsledku toho bylo od letošního roku (1872)  po určitou dobu  potřebným kněžím  Předlitavska nabídnuta  roční státní subvence  půl milionu zl. ( z čehož  připadlo 107 800 zl na Čechy) a tento obnos převeden jako záloha náboženskému fondu.
O. důležitosti a potřebnosti  žadatelů měly rozhodovat  jen politické úřady  a podělování  se konalo bez intervence  episkopátu.

Místo toho byla kongrua  faráře zvýšena  za 300 nebo  400 zl.  na 500 nebo 600 zl.  a každého z kaplanů  ze 200 zl na 30 zl. , naproti tomu byly duchovenské fasse revidovány ., naturální požitky  a výnosy  farního hospodářství  pokud možno vyšroubovány vzhůru  aby tu a tam ještě stávající  příspěvky nábož. fondu  mohly být  částečně nebo zcela škrtnuty a na konci beneficiantům , jejichž fasse  překročila 600 zl.,byla uložena  pořádná  daň náboženského fondu , která např. u pražského arcibiskupství činí 34 000 zl, u t.zv. porcionistů  pražské metropolitní kapituly  obnáší  cirka 4000 zl. ročně 

Tímto způsobem  se každoročně sešla pěkná suma, z níž malá  část byla  použita k doplnění 
 str. 255
kongruy  kléru, větší část ale  po  pozvolném  zaplacení 1 ½ milionu , který údajně český náboženský fond dlužil eráru, bylo použito k novému  náboženského fondu.

Tak se dostal klerus z deště pod okap. Všechny protesty nejd. episkopátu proti tvrdým opatřením  byly bez užitku. – Jaký div, že za takových okolností , při  povolávání 
											pag. 363
 studujících teologie k vojenské službě , při necírkevním zaměření středních škol  a nebráněnému  tupení kleru  nevázaným tiskem  atd. počet kandidátů kněžství  děsivým způsobem ubývá  a počet neobsazených  kaplanských  míst každoročně  roste.

Je třeba ještě zmínit , že nejd.p.biskupové  z Čech a Moravy  konferovali od 12 do 15. března  v Praze o přijetí nebo nepřijetí  tak zvané státní subvence  a d.p. zástupci vikariátů  naší diecéze  23. dubna jednali  v Litoměřicích , že  svědomitější  z našeho diecézního kléru  se  obávali přistoupit  na nekanonickou cestu nabízené subvence  , až konečně to papež  r. 1876 povolil. 
					------------------
Jména rádelských dívek, které  21. dubna při  svěcení nového Ave zvonu  pro Haine působily jako družičky  a nosičky  jsou:
  	Marie Anna 	Hofmann   z č. 6	Karolina 	Schaeffel   č. 23
	Magdalena 	Bautsch        č.28	Johanna	Kundlatsch    29
	Karolina 	Hartig           č.38	Karolina 	Lang	         135			Karolina 	Maschke    č  138	Maria 		Hübner          155
	;			---------------------
Dne 14. května zemřel v kapucínském  klášteře   v Gmunden  kapucínský biskup  Athanasius Zuber , dřívější apoštolský vikář  v Patně  ve  východní Indii, ve věku  48 let . Byl hornorakušan a vrátil se v pozdějších letech domů. Od té doby často navštěvoval Litoměřice, kde ho  zesnulý biskup  Augustin Bartholomeus  kvůli svému chatrnému zdraví  zvával ke konání  biskupských svěcení,  ordinací a také k biřmování   v diecézi.
			-----------------
											pag. 364
Letošní předjaří začalo časně a bylo  krásné a teplé.; v květnu  ale bylo množství bouřek , krupobití, průtrží mračen  a záplav. Dne 25. května  byla zvláště silná průtrž mračen  v žateckém a rakovnické krajině. Celé obce  byly zničeny  a odplaveny , mosty a železniční náspy poškozeny., mnoho tisíc lidí  přitom  zahynulo. Den nato byla velká povodeň i v Praze.
			--------------
V tomto roce rozhodl se rychnovský kupec Anton Peukert  pro sebe a své nejbližší  	 vybudovat na zdejším hřbitově  rodinnou hrobku 	, což mu také bylo patronátem  povoleno.Aby se nezabralo příliš mnoho místa na hřbitově, posunul  p. Peukert  hrobku na své pole, sousedící se hřbitovem.
str. 266										
Za odstoupenou plochu  obdržel kostel 100 zl. Stavba začala 17. srpna –Církevně vysvěcena byla   26. září  následujícího roku  a sice,  protože farář Felger byl   churav, zámeckým kaplanem  P. Josefem Fischerem, povolaným ze Sychrova. 
				-----------------	
Dne 4. září  konala se na zdejší faře (letos už po druhé) kněžská konference.  Z vikariátního kléru přišli: osečský okr. vikář  P. Josef Kouble,  rochlický děkan  P. Franz Moysel, faráři: P. Ignaz Hajny z Dlouhých Mostů, a P. Franz Manžel  z Vlastibořic,  katechetové:  P. Franz Ptáčník z Hodkovic, P.Pius Appelt z Vratislavic, P.Wenzel Peuker a P. Anton  Wohlmann z Liberce  ; pak jako čestní hosté  na návštěvě jsoucí P. Vincenc Náhlovský, profesor theologie z Prahy, a školní ředitel P. Karl Rößler  z Kraslic Z domácích chyběli P. Josef Fischer, který   ráno tohoto dne  odejel do Děčína , aby po  15 kněžských letech se setkal se svými kolegy- O thematech určených pro tuto konferenci  přednášeli  pánové P.Appelt  a P. Wohlmann.
				------------------
											pag. 365
			 R  o  k          1   8  7  3
		     viz malá kronika  pag. 520 až 522
Francouzský excísař  Napoleon III  nepřežil den Sedanu (2. září 1870)  dlouho. Poté, co byl určitý čas císařem Vilémem internován ve Wilhelmshöhe u Kasselu, bylo mu povoleno přesídlit do Anglie, kde se usadil v Chislehurstu u Londýna.  Tam zemřel,  poté co dlouhá léta tyranizoval Evropu, …..  a škodil církvi, jako vyhnanec neoplakáván, 9. ledna tohoto roku. 
			_----------------------------
Z diecézního podpůrného fondu bylo letos  v libereckém vikariátu  rozděleno 500 zl a sice obdržel jeřmanický farář  P.. Johann Ullmann 200 zl. a  liberecký katechëta P. Bergmann, vratislavický mladší kaplan  a osečský  kaplan každý 100 zl.

Dne20. dubna  slavil náš císařský dům  radostný svátek ,16 ľ roku stará  císařská  princezna  Gisela  byla zasnoubena ve Vídni s princem Leopoldem  bavorským.

V tomto roce  se konala ve Vídni světová výstava a  během ní se stal famózní krach v důsledku  bezmezných bursovních podvodů.
str. 267
Bouře, táhnoucí 5. června v 5 hod. odpoledne přes Rychnov  s průtrží mračen a kroupami  byla pro faru a  farní pozemky velice neblahá. Vodní masy, řítící ze od Anděla Strážce ničily polní cestu mezi farou a farními pozemky, , pak t. zv.” Wiesbich” pod vsí  Anděl Strážce , na sáh hluboko a odnesly stovky for   písku a kamení  na farní pole, zvláště ale  na velkou farní louku , kde se  z nich vytvořily  celé hřebeny. 
											pag. 366
Protože tehdy u horních vrat do dvora nebyl ještě žádný kanál,  který by vodu odvedl podél stodoly a stájí, obrátil se celý vodní proud podél  ulice  proti faře. V několika okamžicích  byly spodní prostory ( obytná místnost  a obě kuchyně) 8 palců vysoko  naplněny vodou,  předsíní  proudila jako v širokém náhonu, rovněž tak sklepem   na dvůr.  Na farním dvoře  byla rovněž masa písku , kamení a  bramborové sadby, která byla na farním poli .vyplavena a odplavena .

Protože kanál na ulici mezi školou a kostelním prostranstvím nemohl vodu pojmout, udělalo se z ní skutečné jezero , které sahalo až k farní stodole, a voda se provalila  širokým proudem na louky vzniklé z farního rybníka. 

Během půl hodiny  bylo všechno pryč, ale uplynuly týdny, než se všechno  uvedlo zase do původního stavu. Špinavá voda  vnikla na faře pod podlahy,  a trvalo dlouho než se  z domu ztratil pach bahna.  Ve sklepě  leželo bahno na půl lokte,  a  ucpalo  odvodňovací příkop, takže musel být odkryt  v celé délce  dvora a vyčištěn. S vyklízením kamení z pole   pod sochou Anděla strážce   měli pacholek a  jeden nádeník  celý týden co dělat. Kamení se odváželo do vyhloubených kolejí polní cesty  Velice poničená  cesta  “Wiesbich –Weg”
musela být opravena.

Největší starost dělala masově naplavené kamení a štěrk na loukách. Jak  a kam se to mělo dávat? Mnoho stovek  for sutin  z vlhké  luční muldy , přes vodní příkop a  nahoru to vézt, snad ani nešlo.  Tu přišel P. Felger na nápad,  celou masu kamení a písku na místě. zahrabat. V nejbližší blízkosti  se nacházely  prohlubně v louce, tak zvané “Surgallen” , kde rostlo jen málo a navíc kyselé píce.
											pag. 367
Na těchto  místech nechal farář trávník na 6-8 palců odstranit, odkrytá místa  vyplnit kamennou drtí   a nato zase položit trávník-.  Tím byla  louka rovnější  a od té doby tam rostlo lepší krmení. Dva zdatní dělníci  měli ale 4 týdny co dělat, aby se všechno zase uvedlo do pořádku. –  Škody  dělaly celkem víc než 200 zl.
				--------------
str. 268
Už sedm let ve Vídni vycházející  noviny “Neue  Adelszeitung( {Nové šlechtické noviny}
přinášely v r. 1873 ( od 11. července do 30. září) v č. 21 – 29 krátké genealogické dějiny knížecího  rodu  Rohanů ( od Bertholda Mormanna).Tato čísla poslal Jeho jasnost kníže Kamil Rohan , náš církevní patron,  všem farám, patronátu  a jsou uchovány ve zdejším farním archivu.

Dosavadní  zámecký  a  dvorský kaplan  v Sychrově P. Josef Němeček, měl nastoupit na uvolněnou faru v Loukově  a zámecká kaple měla být nově obsazena. Na toto poslední místo byli 3 kandidáti a to: P. Josef Fischer, kaplan v Rychnově, P. Johann Tyrichter, kaplan  ve Všeni a P. Josef Čermák.,  kaplan v Osečné. Proti prvnímu, jako nejstaršímu, bylo namítáno, že jako rodilý Němec nebude dost  mocen   české řeči, - 8. září ale,  na zkoušku  v sychrovské kapli za přítomnosti  p. knížete, měl slavnostní kázání. To dopadlo tak dobře,  že mu ještě téhož dne kníže  Kamil Rohan předal  osobně  nástupní dekret  jako sychrovskému zámeckému a dvorskému kaplanovi. 
Dne 25. září přesídlil  nato P. Josef  Fischer  do své nové stanice, poté  co 16 let působil požehnaně jako kaplan v Rychnově.
						-------------
Uplynulo 9 let  co se naposled biřmovalo  v libereckém vikariátě. Proto  se rozhodl litoměřický  pan biskup Antonín Paul, v průběhu tohoto roku  navštívít náš vikariát  a udělit svatou svátost. 
											pag.368
Ale zase jako  v r. 1864 to mělo pro Rychnov znamenat biřmování s překážkami. Původně byla totiž  biskupská vizitace pro Rychnov stanovena na 25-26červen, a k tomu  byl čas organizován  jak pokud se týká biřmovanců, tak co do příprav v kostele ba faře  V posledním okamžiku ale bylo všechno  změněno.

Bolesti nohou  pana biskupa se totiž zhoršily, takže mohl biřmování v Liberci a Osečné podniknout jen s velkými obtížemi. Všechny ostatní stanice měly mít trpělivost  až na příští čas. .  To byla  ale  těžká rána,  neboť po 2 měsících se musely přípravy opakovat. 

Dne 9. září  v ½ 7 večer přijela konečně  Jeho biskupská milost  v doprovodu kanovníka  Demela a biskupského  sekretáře a profesora theologie  P. Wenzela Frinda z Turnova  sem vlakem  na rychnovské nádraží. Tam byli  přivítáni rádelským  spolkem rozsévačů a veteránů. Na kostelním prostranství u kostela   byli rozestaveny rychnovské spolky. Den nato biřmoval  Nejvznešenější na 1000 rychnovských  a 11. září  sem přidělené jeřmanické farníky. 

Po skončení biřmování  tohoto  dne  se konal smuteční průvod do hřbitovní kaple, a nakonec  přijala Jeho biskupská milost  ve zdejším farním kostele   přísahu loukoveckého  churavého faráře P. Josefa Němečka. 
str. 269
Tento církevní akt si shromáždění rychnovští  a jeřmaničtí farníci neuměli vysvětlit. Viděli biskupa na nejvyšším stupni hlavního oltáře  sedícího v pontifikálním křesle s mitrou na hlavě, a pod ním na nejnižším stupni  jeden bledý duchovní s nepokrytou hlavou dlouho klečící, a něco nesrozumitelného ( tridentské symboly a  přísežnou formuli) odříkávající, až mu konečně  biskup  podal biret a on vstal a poděkoval. 
       											pag. 369
Někteří  pesimisté byli ale s rozsudkem hned hotovi.:Znamená to, že  tento duchovní,  musel něco špatného udělat a musel proto veřejně biskupa odprosit. Ten ho nechal dost dlouho  se třást, než mu odpustil a dovolil mu aby si znovu nasadil  kněžskou pokrývku hlavy. U stolu jsme se ale  tomuto  důvtipnému významu srdečně zasmáli. 
Ve 3 hodiny odpoledne (11. září) odjel Nejvznešenější  odtud ekvipáží na vizitaci do Hodkovic.

Z výnosu letošních biřmovacích  cedulek  per 30 zl. byly zakoupeny : mešní roucho  z rudého hedvábí se žlutým  lemováním  a misál pro mše za mrtvé ( v kůži  se zlatou ořízkou .)
				---------------

Když biskupský vikář  libereckého okresu   d.p.Josef Kouble  koncem října  měl přesídlit z Osečné do Příchovic, jednalo se o nového vikáře pro liberecký okres. Ten, kdo byl  na  tuto funkci vybrán, se ale bránil, přijmou tuto poctu  poukazem na svou tělesnou  vetchost, a ten kdo byl  k tomu nejpovolanější, byl  v tu dobu persona non grata { byl v nemilosti}a tak zůstal P.Kouble  ještě i nadále libereckým okresním vikářem  a obstarával  z  Příchovic záležitosti zdejšího vikariátu.			.
				-----------------
Na podzim  tohoto roku slavilo se 900 jubileum založení pražského biskupství.Závěr těchto oslav  se konal obvyklým způsobem  5. října.
				--------------------
V průběhu letošního    roku  se uskutečnila v Rychnově dvojí výměna kaplanů,která měla pro zdejší farnost být velice neblahá. – Na  Bílou sobotu opustil  kaplan P. Josef  Tschörch proti mínění z důvodů nemocnosti  zdejší stanici , aby  dočasně  nastoupil penzi.Od té doby zůstal Rychnov  bez 2. kaplana  do 27. srpna, kdy P. Josef Kretschmer  ze své 6. stanice v Křižanech  dorazil do Rychnova.
											pag. 370
Místo po P.Josefu  Fischerovi, který nastoupil do Sychrova   obdržel dosavadní  vratislavický kaplan  Adalbert Kundt a přišel do Rychnova 15. listopadu.
				------------
Z pozůstalosti + hodkovického děkana  P. Josefa Hofrichtera  darovali jeho zdejší příbuzní  rychnovskému farnímu kostelu  velkou  olejomalbu  na  plátně  v úzkém zlatém rámu , představující “Uložení Krista do hrobu:”  Tento obraz  r. 1857  
str. 270
mnichovohradišťský akademický malíř  Žák   zhotovil a byl původně určen pro křížovou cestu v Křížovém kostele v Liberci, protože ale k tomu nedošlo, byl děkanem Hofrichterem zakoupen asi za  50 zl. Nejde své uplatnění jako výměnný obraz , když v postní době na oltáři  Početí P.Marie  bude použit, a tam bude sloužit  jako poslední stanice  sv.křížové cesty. Po ostatní dobu bude uložen   na faře v horní velké místnosti.

			R  o  k        1  8  7  4  				
 Viz malá kronika, pag. 522 až 524

 Dne 2. prosince  minulého roku  bylo to 25 let  kdy  Jeho Majestát  náš  otec země František Josef  I. v Olomouci  nastoupil vládu.císařského státu., K oslavě tohoto dne  byla konána ve zdejším farním chrámu velká mše s “Te deum”.

Prostředek měsíce ledna, kdy jinak bývají  velká chladna , byl letos obzvláště mírný . Jmenovitě byl  16. ledna 1874 krásný , slunečný jarní den ; po sněhu ani stopy,  chudobky kvetly. 

Dne 12. března  konali rakouští  biskupové  ve Vídni konferenci , aby se poradili o společném postupu  co se týče konfesionelních zákonů, které se právě projednávaly v říšské radě.
											pag. 371
Až do r. 1863 bylo postavení rychnovského kantora  a zároveň  učitele  skutečně příznivé, a toto místo se počítalo mezi nejvýnosnější na celém knížecím patronátu. Kromě bydlení ve škole  a používání školní zahrady  včetně školní stodoly  měl kantor značné polní hospodářství ,které poté, co část byla výhodně prodána na stavbu železnice, ještě stále obnášelo na 20 strychů polí a1 strych louky.
Kromě toho  měl týž značné úroky z tak zvaného kapitálu ze školního lesa,který vznikl před lety po prodeji lesa, poškozeného polomem K tomu od r. 1857 přicházely úroky z onoho obnosu, který zaplatila železniční společnost za  jí odstoupené  školní pozemky . Poplatky ze štoly z celé farnosti  ( počítaje v to Rádlo) byly  také  značné. Peněžitá odměna byla sice malá, naproti tomu platil  kantor jediného školního pomocníka jen 52 zl. ročně,což bylo teprve později zvýšeno na 120 zl.

Všechny tyto příjmy nepobíral rychnovský řídící jen jako učitel ale i jako  kantor a regenschori , ba je víc než pravděpodobné,  že školní pozemky mu patřily jako kantorovi a ne jako učiteli., když se, jak  učí dějepis, ve staré době při zřízení  fary  zároveň  zřizovalo i místo kantora a dotovalo příslušnými pozemky. Teprve později  přišlo školní vyučování  a kantor byl zároveň  učitelem   a za to dostával  školné ( sobotales). Tyto poměry ale , pokud
str. 271
učitel  zastával místo kantora,  se nikdy nezkoumaly.  Když nyní novými školskými zákony byla škola oddělena od  církve,  a učitelé už nemohli zastávat službu na kůru,  vynořila se otázka:” Co patří  jako dotace kantorovi a co učiteli?” Patří tzv. školní pozemky  kantorovi nebo učiteli: ? Samozřejmě shodoval se  farní a patronátní úřad v zájmu církevní služby  na  tom  prvním   a hájili  svůj názor  jako chodu dějin odpovídající.
											pag.372
Bohužel nenašla se ani v našem farním ani ve svijanském  zámeckém archivu žádná toho se týkající dotační nebo zřizovací listina, která by mohla otázku  rozhodnout. ; a tak se stalo,  že nové školské úřady  kterým záleželo na tom, aby okresní školní fondy kvůli krytí  zvýšených školních potřeb pokud možno co nejbohatěji vybavily, nárokovaly celý majetek pro školu  a ani jednou se nechtěly podvolit k tomu,  aby polovinu pravděpodobně nesprávně  zvaného   “rychnovského školního hospodářství” přenechaly kantorovi.

Snahy  farního a patronátního úřadu nejen nebyly rychnovským obecním zastupitelstvem podporovány,  ale spíše jim bylo bráněno.  Lidé si totiž původně mysleli,  že pokud majetek zůstane učiteli,  přijde to obci k dobru  a nebude se muset tolik přispívat na vydržování  zdejšího učitelského sboru., což ale byl z gruntu falešný názor. Brzy  se ukázaly lehko předvídatelné zlé následky  této usurpace  kantorské dotace  ze strany školního fondu.

Řídící učitel Josef Čumpelík  který až na další zastával službu na kůru, začal tuto službu velice zanedbávat poukazuje na to,  že za to nic nemá a že mu pár krejcarů z mešních nadací a odpadnutím Rádla zmenšená štola za jeho námahu nenabízí dostatečnou  náhradu.
					----------------
V tomto roce  měly Čechy dostat novou zemskou  patronku. Ctihodná Anežka  totiž, dcera Přemysla Otokara I.,krále českého, a velká dobroditelka  řádu křižovníků  s červenou hvězdou   jakož i zakladatelka a abatyše  prvního kláštera klarisek  v Praze, byla 9. prosince papežem Piem IX  blahoslavena  a její výroční památka stanovena na  2. březen.
											pag. 373
				R  o  k      1  8  7  5  
			 viz malí kronika  pag. 524 až 526

Kaplan  P. Ambros Opitz  ve Varnsdorfu ( viz pag. 360)  byl při vydávání novin hájících katolické zájmy ( Nordböhmisches Volksblatt)  tím velice zaneprázdněn ,že se musel  obracet na cizí tiskárny.  Nejd. biskupská konsistoř v Litoměřicích  a zvl . pan kapit. děkan  Akermann  to vzal na sebe  a
str. 272
umožnit to  tím, že mezi majetnějšími  beneficianty  diecéze udělal subskripci, takže pan Opitz mohl ve Varnsdorfu  založit vlastní tiskárnu.
K tomuto podniku se vztahuje následující dopis:

Veleslavný , nejdůstojnější pane kapitulní děkane!
Přesvědčen o důležitosti katolického tisku v naší  době, a o povinnosti katolického kněze  jej podle možnosti podporovat,  vítám s radostí  projekt,  týkající se zřízení  katolické tiskárny  ve Varnsdorfu  a  prohlašuji, že k tomuto podniku přistupuji s příspěvkem  padesát zlatých , které nejpozději koncem února  t.r. se zavazuji zaslat.
Zároveň  dovoluji si  poznamenat,  že já už předem se vzdávám  eventuelního  vrácení  nebo  výnosu  označeného  obnosu  a kdyby někdy takový se uskutečnil,  nechť připadne diecéznímu  podpůrnému fondu.
Rychnov dne 4. ledna 1875				P. Anton Felger
  							  osobní děkan
				----------------
Dne 15. února  1875 požádala  rychnovská místní školní rada  u zemské školní rady o  subvenci , dvacet tisíc  na stavbu nové školní budovy  a  poznamenala v žádosti následující:

a) budova má stát				32 000    zl
b) zařízení včetně příslušenství		  6 037    zl
											pag. 374
c) obecní jmění je malé  a zatíženo pasivy	   4 091   zl  40 kr.
d) existuje dobrovolný příspěvek 
    na stavbu školy				       120    zl
e) za starou školu doufáme získat 		    1 300    zl
f) ke stavbě školy určený pivní krejcar	       800    zl		
g) rychnovské daně obnášejí ročně 		     2 665   zl
h) ke krytí obecního a školního rozpočtu
    se v r. 1875 vybírala přirážka  83%
i) pro případ stavby školy se počítá s obecní
    přirážkou 300 % na 3 roky. 		
  				-----------------
Slavný patronátní úřade!
Ve vztahu  ke ctěnému přípisu datovanému v.  Sychrově  10. prosince 1875, č. 1806 P-A. klade si  uctivě podepsaný  farní úřad za čest  podat  následující vyjádření.

Poté co je všeobecně známo, že rychnovská obec naléhavě potřebuje novou  a prostornou školní budovu, a k tomu v celé obci není vhodné místo, než jižní  část zdejší farní louky  parc.č. 896, pak v úctě podepsaný farní úřad souhlasí  s prodejem 1200  čtver. sáhů  této farní louky  za v místě obvyklou cenu  1 zl. r.m. za l čtver. sáh,  
str. 273
tím ochotněji,. že nová škola zůstane v blízkosti kostela . Tímto odprodejem nevznikne kostelu  žádná  újma  a obci  bude přenecháním tohoto  pozemku na stavbu školy  prokázána laskavost.

Ostatně   s úctou podepsaný  farní úřad  také s tím  je srozuměn,   že kupní suma  1200 zl. r.m. bude zajištěn  zástavním právem proti 6% úroku na majetku obce.
							Fara Rychnov,  dne 16. prosince 1875
  										           pag.375	
Rok 1875 přinesl opět jubileum To bylo to vracející se každých 25 let. Trvalo od začátku května  do konce října  a během něj byla konána 3 procesí .
				-----------------
Když přišel den, kdy měla  být exekučně prodána realita papírenský mlýn v Rádle  vyšlo najevo, že  na jejím  pozemku stojící  kaplička na Ave zvon je nadána a každý majitel  a. 219 v Rádle  má povinnost udržovat v dobrém stavu v nejbližší blízkosti stojící  obraz křížové cesty.

V kupní smlouvě, datované 23. března 1858  kdy Florian Schütz přenechává reality pod č. 219 a 177  svému synovi Ignácovi, je totiž výslovně uvedeno:
  “ Dále má kupec převzít  fundaci  na  zvonítko  nebo Ave Maria  zvonění  na zvon u  
    papírového     mlýna    existující :  100 zl. k.m. a udržování  u něj se nacházející     
   sochy”
Podle toho  Ignaz Schütz  od r. 1858 do 1875 nechal  ranní, polední a večerní zvonění  obstarávat osobou ze sousedství.
Protože ale nyní  bylo se obávat, že Schützovský majetek se tak nebo onak dostane do židovských rukou, poprosil farář Felger dne 10 prosince 1875 slavný patronát aby ráčil o to pečovat, aby nadační kapitál per 100 zl. byl složen hotově  a o udržování  zvoničky  a obrazu křížové cesty  a obstarávání zvonění  byl sepsán formální nadační list, aby rychnovští duchovní  v budoucnosti  nebyli nuceni  s majitelem reality  č. 219 snad vésti dlouhé procesy.

					 R  o  k         1  8  7  6  
			   viz malá kronika  pag. 526, pak od 535 do 538	

Prvním lednem byly zákonem  zavedeny nové míry a váhy tak jako jinde , také v císařství rakouském.
											     pag..376
Od nynějška se už napočítá v sázích, loktech, stopách a palcích, ale v metrech decimetrech, centimetrech; už ne ve vědrech,mírách a měřicích  ale  v litrech a hektolitrech
str. 274 									
už ne na  centnýře, libry a loty, ale na gramy, dekagramy a kilogramy.
Od nynějška se rovná:
	1 sáh /Klafter				1 metr  89 cm
	1 loket /Elle				            63 cm
	1 stopa /Fuß				            31 cm
	1 palec /Zoll					  2 cm
	1 vědro /Eimer			 56 litrů  6 dl
            1 měřice /Metzen			 61 litrů   5 dl
	1 strych /Strich			 92 litrů
	1 centnýř /Centner			 65 kg
            1 libra / Pfund				            56 dkg
	 1 lot /Loth				                        17 ˝ gramu
Naproti to.mu je:
	 1 metr					3 stopy 2 palce
	 1 decimetr				  	 3 ľ palce
     	 1 centimetr	 					4 ½ čárky
	 1  litr					necelé 3 žejdlíky
   	 1 hektolitr				70  mázů a 2 žejdlíky				
	 1 kilogram				1 libra a 25 lotů
	 1 dekagram			 	             9/16 lotu
	  1 gram				             1/16 lotu
					-----------------
V lednu darovali v Rychnově žijící svobodní sourozenci  Leopold a  Barbara Hofrichterovi , kteří se stále ukazovali jako dobrodinci církve, děkanu P. Felgerovi jako uznání přátelských služeb, které prokázal jim i + bratrovi  P. Josefu Hofrichterovi, děkanovi v Hodkovicích nový růžový  květovaný mešní ornát z vlny s bílým hedvábným prostředním kusem, žlutým lionelovým okrajem  a růžovým podšitím, který na svátek očištění P. Marie{2. února} byl  zasvěcen. 
					------------
Poté co v měsíci březnu slavný zemský výbor  schválil na stavbu  rychnovské školy subvenci 6 000 zl a neúročenou záloha 4 000 zl (přirozeně jen polovinu požadovaného) přistoupilo se s plnou energií ke stavbě , neboť měla být do zimy pod střechou. Dne 18. dubna  se konal první výkop. Začalo se s hloubením  školní studny a jímky na vápno 3. července, bez jakékoli slavnosti, položen  základní kámen ke stavbě školy.
					--------	--------------
											pag.377
20 let  vedl děkan Felger  v Rychnově přes všechny nehody, které ho potkaly a přes  všechnu námahu,  a boje, které musel podstoupit, celkem spokojený život. Že netoužil po postupu svědčí to, že  odmítl nabídky svého knížecího patrona na místa v Českém Dubu ,. Všeni a Loukově. Byl by tu rád vydržel  jako duchovní až do konce svého života

Tyto potěšitelné poměry byly díky okolnosti, že děkan po celou tuto dobu  měl na své straně důstojné a  horlivé kaplany.Výměnou kaplanů v r. 1873
str. 275											
ale  následoval neblahý obrat. Od té doby jakoby veškerý mír  a požehnání bylo z fary vyhnáno To, co za 20 let bylo namáhavě ve farním obvodu  budováno, mělo být znovu zničeno.  Toto zjištění  ztrpčovalo panu děkanovi život.K tomu přistupovalo nastupující stáří a  stále přibývající nemocnost.

Když se konečně dlouholeté boleti nohou pana děkana tak zhoršily, že už téměř nemohl chodit,  a mohl jen stát, cítil se  podnícen, aby  6. dubna na svou faru resignoval  a na základě lékařského vysvědčení , které konstatovalo jeho služební neschopnost,  požádal o přeložení na  trvalý odpočinek.

Toho se týkající jednání se ale vedly na dlouhé lokte. Teprve koncem srpna  bylo panu děkanovi dodáno rozhodnutí,  že se 400 zl. rak.č.  bude pensionován náboženským fondem a že může svůj úřad složit.
											pag..378
Mezitím nechal P.Felger dne 30. května   patronátem  licitací zjistit; své hospodářské zařízení a jiné postradatelné výnosy, a den nato k rukám separace letošní  produkty z úhorů a luk Za poslední  byl docílen obnos 556 zl.30 kr.  Stejné se stalo  27.. července s polními plodinami (ozim, jař, oves, brambory, ) za což  bylo  utrženo 714 zl. 15 kr.

Mnoho těžkostí způsobila otázka, kdo po odchodu pana děkana má převzít  interkalární administraci? Smyslově zmatenému P. Kretschmerovi to  samozřejmě svěřeno být nemohlo přenést ji na nespolehlivého P. Kundta byla rovněž povážlivá věc, neboť se mohlo předpokládat, že on své postavení využije k nepříjemným machinacím .

Také se ti dva, ponecháni sami sobě, vzájemně nesnesli.Protože ale pro nedostatek kněží na celé patronátu a v celém vikariátu  se nenašel žádný kněz, který by administraci mohl a chtěl převzít musel se v nouzi  přenechat přece  tento úřad P. Kundtovi, přičemž na vyšších místech se přijalo opatření, že mu bude na dobu administrace přidělen novosvěcený kněz (P.Hugo Schwertner) a P. Kretschmerovi bude přikázána nová kaplanská stanice (v Šumburku)

Poslednímu se tím nečinilo žádné bezpráví,neboť  bylo určeno, že novému rychnovskému faráři stejně zůstane jen jeden kaplan a jako takový si jistě nebude přát P. Kretschmera.

Přikázaná stanice  se ale P. Kretschmerovi   nelíbila, a on  dával přednost .aby kvůli své nedoslýchavosti  byl dán do stavu deficientů. V den, kdy administrace začala, (11. září) přesídlil, nejprve do jednoho zdejšího soukromého bytu,  a asi po 14. dnech z Rychnova do svého domova v České Lípě,
					---------------
str. 276
Dne 28. května slavil zdejší patron kostela  Jeho jasnost  kníže Kamil Rohan  a jeho manželka  kněžna z Löwenstein-Wertheim-Rosenberg své 30 leté jubileum  sňatku  Slavnost se konala v kostele  P. Marie  vítězné  v Praze, ale ve vší tichosti. Pan kníže  zakázal jakékoli oslavy ze strany patronátního duchovenstva i  panských úředníků  a jen poprosil, aby se na něj v tento den  při mši vzpomnělo.
					------
Před svým odchodem daroval  děkan Felger  zdejší faře novou, žlutě natřenou skříň  ze syrového dřeva  se 2 zásuvkami  k uchovávání  nejlepších kostelních  paramentů.
					----------
Dne 17.  února 1868  zesnulý bezdětný Leopold  Seiboth, sedlák v Rychnově  č. 154 odkázal ve svém testamentu 50 zl. na opatření zvonu na hřbitovní kapli. Protože tento odkaz k opatření zvonu a  stolice nestačil,  a dále že by  vlastní zvon na zvonici,která je v nejbližší blízkosti kostela , opatřeného dostatkem zvonů byl nadbytečný,  udělal  děkan vdově a hlavní dědičce  po Leopoldu Seibothovi  návrh, aby odkaz  + manžela  věnovala fondu  , z nějž by se hradily náklady na přelití  pokud by jeden nebo  jiný zë 4 rychnovských kostelních zvonů  pukl nebo jinak byl nepoužitelný.

Protože vdova Marie Anna Seibothová na tento návrh přistoupila, a ten byl duchovní i světskou vrchností schválen, vyzvedl se mezitím  na 65 zl 65 kr. díky úrokům vzrostlý odkaz a přistoupilo ¨se ke zřízení řádné nadace.
pag.380
Dne 16. srpna zaslal děkan Felger  na 59 zl. znějící  a jako rychnovský kostelní fond  vinkulované knížky liberecké spořitelny  včetně obnosu 6 zl 65 kr v hotovosti  jako náklady na zřízení nadace  slav. patronátnímu úřadu v Sychrově  pro další úřední jednání.
					---------------
3. července obdržel  děkan Felger  následující dopis:
			Vaše důstojnosti!
S politováním  jsem z Vašeho, dnes mi došlého listu  ze 4. května  t.r. vyrozuměl, že  Vás zdravotní důvody  donutily vzdáti se namáhavé  duchovní správy vaší farnosti .
Je mi tato zpráva o to bolestnější,  neboť je vám známo,.  jak velmi si vás cením  a  jako jednoho z nejdůstojnějších kněží Vás  ctím a  si vážím.

S Vaším rozhodnutím  přesídlit do Osečné k vašemu příteli a skutečnému obdivovateli d.p. Fischerovi  mohu jen co nejlépe souhlasit.  a rozumí se samo sebou že to velice rád schvaluji.
str. 277
Moje nejlepší přání  blaha a vašeho zdraví provázejtež vás s přáním,  aby jste i v dáli pamatoval na nás svými modlitbami

Zámek Sychrov,  2. července 1876           Kamil kníže Rohan
						vévoda z Montbazon a Bouillon, v.r.
					------------
V r. 1848 obdržel rychnovský farní obvod , jako jeden z nejchudších v litoměřické diecézi od konsistoře na chudinský fond rychnovské farnosti  vinkulovanou  5% metalikovou obligaci 
{ tj. cenný papír, z něhož jsou vypláceny úroky v kovové-stříbrné nebo zlaté- minci}jeden tisíc  zl. konv.m. s tím poukazem, že z ní jdoucí úroky 50 zl ročně  se mají rozdělovat mezi chudé ve farnosti.

Po nastoleném dotazu,  odkud toto upsání pramení. a komu jest za to děkovat ? mohli jsme se dozvědět jen  následující:
											pag. 381
Leonhard biskup ze St.Pölten ,  pravděpodobně z  Nejvyššího pověření zaslal více  diecézím císařského státu  metalikové obligace  k založení farních  chudinských fondů..

Když děkan Felger v roce 1853 přišel do Rychnova. neuměl mu nikdo říci, odkud přišel řečený státní úpis. Teprve v r. 1861  sám zjistil, že to leží u c.k. okresního úřadu  v Jablonci a může být vyzvednuto včetně úroků od r. 1852. Poté co se tak stalo, svolal farář představené 5 obcí, tvořících farnost aby se s nimi poradil , jak to v budoucnosti s farním  chudinským ústavem má být.

 Na tomto shromáždění byly stanoveny:následující body  
a) Rychnovský duchovní správce vezme obligaci k sobě do úschovy.  Každoročně koncem  
    července převezme u c.k. berního úřadu  splatné úroky  per 50 zl. a určí podle počtu  
    obyvatel kvótu, která na obec připadne.
    Průběžně  by měl dostat Rychnov se Svatým Křížem  a Kokonínem 23 zl., Rádlo s Dobrou 
    Vodou  17 zl., Pulečný 6 zl., Klíčnov s Kopaninou 3 zl. a Jestřebí s Mohelkou  1zl.
b) Obecní představení  ve srozumění s duchovním  určí ty osoby, které mají být poděleny.     
     Profesionální žebráci jsou vyloučeni,  voleni budou jen  důstojní chudí katolického  
     vyznání. 
¨    Dávka, kterou každý chudý obdrží, nesmí být menší než  1 zl.
     Obecní představený předá  zvolenému chudému  cedulku, na níž bude jeho jméno  včetně   
     obnosu, který má obdržet,   a která ho zmocňuje, aby si na Štědrý den na faře  dar 
      vyzvedl.
c)   Duchovní  vydává peníze  stranám,  a každému zdůrazní povinnost, za neznámého    
 dárce 
str. 278
       pomodlit se Otčenáš a Zdrávas  a podrží cedulku jako důkaz, že obnos správně rozdělil.
d) z úroků v sumě 450 zl. které se nashromáždily od července r. 1852  do konce června 1861  
    se k letošnímu Štědrému dni  rozdělí jednoroční úroky 50 zl., zbytek 400 zl. bude uložen 
    v liberecké spořitelně  aby v době nouze byly částečně nebo úplně vyzdvihnuty  a mohly  
    být použity k podpoře chudých

Tato ustanovení byla jak duchovní tak světskou vrchností schváleny  a podle toho i v následujících letech  se postupovalo; jen s tím rozdílem, že po redukci úroků z 50 zl na 42 dostali chudí obce Rychnov jen 20 zl., z Rádla 13 zl. 50 kr., Pulečného 5 zl., Klíčnova s Kopaninou 2 zl 50 kr. a Jestřebí s Mohelkou  1 zl.
									
Až do srpna 1876  v liberecké spořitelně v r. 1861 uložených a pro rychnovský farní chudinský fond vikulovaných 400 zl. narostlo už na sumu 904 zl  77 kr. a příslušné  spořitelní knížky  (fol. 1872 nová, pokl.č. 7241) per 426 zl. 51 kr.  a ( fol. 1872, pokl. 7244) per 478 zl. 26 kr. včetně státní obligace biskupa Leonharda   č. 49665 na jeden tisíc zl. se nacházely  stále v rukou rychnovského děkana Felgera.

Když ten teď měl odejít z Rychnova, muselo mu přirozeně záležet na tom, aby tyto cenné papíry , dříve než je převezme farář,  byly lépe zajištěny,..	K tomuto účelu  se mu zdála pokladna zdejšího kupce Antona Peukerta, bezpečná proti požáru i zlodějům,  kde rychnovská obec  ukládala své cennosti jako nejvhodnější a proto předal  jmenované 3 druhy cenných papírů proti 	potvrzení příjmu rychnovskému obecnímu úřadu k prozatímnímu  uložení , l Když on také  na druhé straně  koncem července   vyzvednuté a na letošní Štědrý den k rozdělení  určené úroky  42  zl. panu administrátorovi Kundtovi předal.
											pag. 383
V uvážení, že  pro chudé určené úroky klesly z 50 zl. na 42 zl., a rezervní kapitál se už rozmnožil ze 400 zl. ¨na  904 zl. 77 kr.., zdálo se děkanovi Felgerovi  naznačovat,  že po jeho odchodu  také úroky spořitelního kapitálu ročně na Štědrý den by se mohly  rozdělovat, takže chudí farnosti  od nynějška by mohli dostat dvojnásobek ( tj. dvakrát 42 zl.= 84 zl.) a proto napsal  vlastnoručně  do příslušných dvou spořitelních knížek následující poznámku:
   “Na tuto spořitelní knížku  vyzdvihne rychnovský farář  nebo jeho zástupce   
     každoročně ( od r. 1876)  v měsíci prosinci obnos 20 zl ( 22 zl) k rozdělení mezi chudé 
     rychnovské farnosti na Štědrý den.”
N.B. Toto opatření  není pro následovníka závazné, rychnovský farář může kdykoliv ve srozumění s místními představenými farnosti toto změnit; ba
str. 279
pro případ, že by liberecká spořitelna měla zmenšovat úroky z vloženého kapitálu, bylo by žádoucí,  vyzvednout ročně o něco méně, než obnášejí úroky, aby kapitál 901 zl. se nezmenšoval, ale přinejmenším o něco povyrostl.

Při této příležitosti  budiž rovněž zmíněno, že v r. 1876 v důsledku  váznutí sklářských obchodů ve zdejší farnosti vládla neobyčejná nouze a následkem  bylo, že mnoho obyvatel se vystěhovalo.  Tu bylo na čase, chudé mocněji než dříve podporovat. K tomuto účelu  vyzdvihl děkan Felger ,. aby nemusel  brát z reservního fondu biskupa Leonharda,  roku 1871 paní Klarou  Peukertovou darované a v liberecké spořitelně  uložené chudinské peníze  v obnosu 150 zl., přidal k tomu z vlastního 40 zl. a předal 12. září celou sumu 190 zl. jednotlivým
 obcím podle rozdělení na chudé
											pag.384
Když  děkan Felger   resignoval na svou faru,  všeobecně se myslelo, že  jako bydliště si zvolí Prahu- ale bylo to jinak.  V Rychnově nemohl už kvůli nedostatku vhodného bytu zůstat, ale daleko z okruhu svých známých  spolubratří  také nechtěl odejít. Při tom mu záleželo na tom, aby při vládnoucím nedostatku kněží  také zbytek svých sil  dal do služby svaté církve a někde  umožněním druhé mše,  pomocí při zpovědi a v kanceláři být užitečným.

Tu  ho napadla  Osečná. Tu znal jako  tiché, klidné  místo  už od svých kaplanských let v Č.Dubu, tam se  před  krátkým časem stal farářem  jeho bývalý kaplan d.p. Josef Fischer, se kterým po 16 let žil v Rychnově v míru a potřeboval výpomoc, protože mu nebyl přidělen žádný kaplan. Tak se setkala oboustranná přání.

Po domluvě uvolnil P. Fischer pensionovanému děkanovi  vhodný byt v osečské faře, a tak odešel p. děkan, poté do mu den předtím rychnovský pěvecký spolek  uspořádal  zastaveníčko na rozloučenou a celá rychnovská obecní rada se  v době odjezdu shromáždila  u fary dne 14. září ráno  se ve jménu božím odebral  do Osečné.
					--------------

Obsah kázání na rozloučenou , které děkan Felger 8. září v Rychnově měl, byl podle naznačené skizy:

Obávaný a dlouho odkládaný okamžik konečně  přišel.- okamžik, kdy se s vámi, rozmilí musím rozloučit.

Proč obávaný?  Inu odstřihnutí je vždy těžké. Když lidé spolu žijí víc než 23 let, a  o radosti i strasti života  se dělí,  atd.
Čím pevnější je svazek, tím bolestnější je jeho zrušení  nuže a  svazek, který váže duchovního k jeho obcí, je jeden 
str. 280
užší a pevnější, zvláště u mě. Vždy jsem si myslel,  že nás nic nemůže rozdělit, než smrt proto jsem vyloučil všechny opatření, proto jsem si tu už připravil  pohřební místo.. Ale
člověk míní a pánbůh mění-.Také to těžké se musí přijmout, když je to  Boží řízení,. atd.

Ale dříve než se s vámi rozloučím  a řeknu vám  mějte se dobře, musím vám dát odpověď na  jisté otázky:

Když náš božský spasitel  měl odejít z jeviště jeho pozemské činnosti a tento stav  sdělil svým učedníkům, pak ti se neptali : Kampak jdeš? 
Já si ale na množství otázek nemohu stěžovat, naopak. Ze všech stran jsem tázán: Kampak jdeš? Proč odcházíš? Jak se ti vede? A když odcházení se odkládalo: Kdy půjdeš?

		Zde je na to odpověď
a)	Proč odcházíš?
Protože  zde už nejsem zapotřebí. Nemoc a  vetchost  atd.   – Pastýř duší by měl jít za svým stádem, ale jak, když mu už nohy neslouží?
Měl by nepřetržitě  učit a napomínat atd. – jak ale,  když mu oči vypovídají službu?
Měl by myslet na všechno,  co je třeba udělat,  - jak ale  když  ho paměť začíná  opouštět?

Kdo svému úřadu nemůže správně stát v čele, s ten by ho měl složit., to je věc svědomí.  Nová doba vyžaduje  nové síly. Musím udělat místo jiným.
										pag. 386
Nějakou dobu by to snad ještě mohlo jít,  ale velice  chabě, Když vedoucí svůj ústav nemůže správně vést vpřed,  a věc tak nějaký čas jde, vše se dostane do nepořádku a nástupce má pak léta práci, aby zase všechno uvedl do pořádku.- Proto říkám: Je to dobré pro vás,  že odcházím.
Ale proč tu  nezůstaneš alespoň jako důchodce  ? Odpověď: Není zde žádný vhodný byt atd.   Nevím, zda bych  byl svému nástupci vhod. Ne všude se důchodci rádi vidí. – A pak  mi radili lékaři  mírnější klima.

b)	Jak odcházíš:
V míru jsem přišel, v míru chci  také odejít.,- To nepříjemné co jsem tady zažil, budiž zapomenuto. a těm, kteří mě  urazili,  budiž v srdci odpuštěno ; jak  i já všechny naopak prosím, aby mi odpustili,  jichž jsem  se dotknul. Všem, jak známo,,  nelze vyhovět.
Bylo by ale nespravedlivé nechtít uznat že jsem ve vašem středu přece zažil radostné chvíle. Všem těm, kteří mi takovou radost způsobili., říkám tímto můj nejlaskavější dík.  Nikdy na to nezapomenu  a  na vás budu  myslet ve svých modlitbách
str. 281
Ale chci  být  upřímný  a sdělit vám, co mě v posledních letech  zvláště zarmucovalo, a připravovalo  mi hořké chvíle. Je to:
1) stále  rostoucí nesvěcení svátků a nedělí svévolnou   otrockou prací a  nevhodnou     
    zábavou.
2) opomíjejí návštěvy kostela  a slabá účast na zpovědi a přijímání.
3)	smutný stav, že  tolik lidí umírá, aniž by se nechali zaopatřit a smířili se s bohem.
4)	že  zaniká církevní zpěv, protože ve všední dny  a zvláště 
  	pag. 387
    
             o nedělích    odpoledne už nejsou slyšet varhany
5)	že děti nejsou už voděny do kostela, čímž  přirozeně k velkému zármutku  rodičů musí  
       zdivočet 

•	Co mu dělalo největší  hoře:  časté šílené  opilcovy vpády do domácnosti  ze strany jednoho  a frivolní šprýmařství  , zahálka  a  pohoršení budící  noční toulky  druhého kaplana  nemohl děkan přirozeně z kazatelny  zmiňovat
   
To všechno jsou smutné znaky  úbytku křesťanského života. To pociťuje  každý  poctivý křesťan, o to bolestněji,  duchovní. Bůh to zlepši!

c)	kam jdeš?
Tam, kam otec  ve stáří touží. Pokud to je možné, jde k svému synovi., Tak také já. Jdu k tomu, který mi po 16 let věrně stál po boku, který byl mou pravou rukou, kterého jsem sám před  lety uvedl jako faráře v Osečné.
U něj si chci odpočinout od břemene a  žáru dne, poté co jsem 39 let pracoval pro druhé.
         
d)	Kdy odejdeš?
Můj odchod se měsíce protahoval. Trvalo dlouho, než člověk faru dostal a dlouho trvá, než se jí zase zbaví. To proto, že svazek mezi  pastýřem a stádem je tak pevný. Ale nyní to už nebude dlouho trvat,  v příštích dnech vás opustím. Ještě maličko a  neuvidíte mě. Už je ustanoven P. Kundt jako administrátor a v pondělí nastoupí svůj nový úřad.Už je také ustanoven nový kaplan pro Rychnov.
										pag.388
e)	Kdo bude  po mně vaším novým farářem?
Tato otázka  vám nemusí dělat starosti.  Nemyslete ani na toho nebo onoho.  Nepožadujte žádnou určitou osobu. Světská a církevní vrchnost už se bude starat o to,  abyste dostali důstojného faráře.  a když  on nastoupí svůj nový úřad,  přijde s ním i vzájemná důvěra .  Nyní jen  se modlete   aby nový farář  byl svědomitým člověkem, 

A nyní se s vámi loučím, odporučuji vás ochraně boží a říkám vám buďte zdrávi! Loučím se 
str. 282
s tímto  chrámem Páně,  atd.  s těmito oltáři,  atd. s touto kazatelnou  atd.s těmito zpovědnicemi atd. s tímto hřbitovem . kde odpočívá tolik těch, kteří byli v životě mými dobrými přáteli.

A na rozloučenou  vám dávám mé kněžské požehnání , Bůh vám žehnej :rodičům atd, dětem, atd, manželům, atd  Bůh požehnej vašim polním plodinám a vašim živnostem,  aby nikdo z vás  neměl důvod, hledat za mořem svou novou vlast.. 

Nezapomeňte na mě, tak jako i já na vás nezapomenu . Modlete se za mě,  jakož i já atd.,- Jak bych mohl na vás zapomenout?   Byli jste přece mojím prvním a posledním stádem, které jsem pásl.  Jen jednomu stádu chtěl jsem být pastýřem a už žádnému dalšímu.

A nezapomínejte na křesťanské učení  které jsem vám z tohoto svatého místa po 23 let vštěpovat do srdcí., Zůstaňte věrni  vaší svaté katolické víře, Nenechte se ničím svést. žijte i podle víry.  Buďte mezi sebou svorni a  v míru!

Všichni prosíme pána, aby naše shledání v onom životě bylo radostné  a že, až se sejdeme před božím trůnem, nikdo  z vás na  mně a já na nikoho z vás nebudeme  muset žalovat. A nyní žehnej a ochraňuj vás 
		Bůh otec, syn a duch svatý Amen  !
					---------------
											 pag.389
Aby pensionovanému děkanovi Felgerovi  podal důkaz své přízně a své důvěry,               rozhodl se  patron kostela  jeho Jasnost kníže  Kamil Rohan, že presentaci  na               uvolněnou faru v Rychnově  neudělá sám, ale  přenechá ji pensionovanému děkanovi aby si nástupce v Rychnově sám vybral.   

K tomu účelu  objevil se několik dní před vánocemi  ředitel knížecí kanceláře  p. Václav Žejdl se seznamem kandidátů  a konsistoriálním návrhem  na Rychnov, s vlastnoručním  plnou mocí J.Jasnosti s výzvou,  aby sám podle vlastního uvážení  presentoval  namísto patrona  a akta zaslal nejdůst. konsistoři-

Všechna odmítnutí  tohoto vyznamenání  ze strany p. děkana, že patronátní právo je  čistě osobní, že patron ho na někoho jiného nemůže  přenést, a zda následně nejd. konsistoř tuto presentaci neodmítne? atd.  byly  marné, a tak musel  děkan Felger, i když nerad, sám rozhodnout,  ujmout se tohoto velice zodpovědného úkolu.  Ale zároveň věděl,  že ať zvolí tak nebo onak, nebude to kandidátům, kteří vyjdou naprázdno, vhod.

Ona uchazeči byli spolužáci , téměř stejného věku, téměř stejně dlouho na patronátu, ses stejnými zásluhami. 
str.283
komu nyní dát přednost:?To mohla rozhodnout jen specielní vhodnost pro  dané místo.Kandidát na prvním místě  nebyl ještě ustanoven v německé oblasti, jeho hlas byl. rychnovský prostorný kostel příliš slabý,….
											pag. 390
a tak presentoval  děkan Felger dne 24. prosince 1876 druhého uchazeče, dosavadního farního administrátora  z Jablonce {u Mimoně}  pana 
			/P. Franze Krupičku
			na 19. faráře rychnovského

Presentace byla  nejdůst. konsistoří přijata jako platná,

Kéž Bůh propůjčí  novému rychnovskému faráři  všestrannou spokojenost  a  
                           požehnané působení.
   			---------------------------------
				--------------------
					------
					   --
					    -

Viděl v Osečné  při kanonické vizitaci dne 30. července  1881

								Fr. Ptáčník
								b.vikar.sekretář
str.284

    P Ř Í D A V E K

  k II. pamětní knize 
   sepsaný děkanem   Antonem Felgerem

str. 285									pag. 392

		 O b s a h    p ř í d a v k u 

Malá kronika  rychnovské fary 					pag. 453 – 526
									        535 – 537
Historický kalendář  rychnovské fary 				pag. 545 – konec
Farní deník z doby pruské invaze 1866				        427 –452
Rychnovští  kazatelé a faráři od r  1828				        539 – 544
K farní bibliotéce							        411 – 412
Nadace, vzniklé za faráře Felgera					        393 - 394	. 
Biřmovanci z farnosti							        405 – 406
Nápisy na rychnovských zvonech					        407 – 408
Nápisy na oltářních kamenech v rychn.kostele a rádelské kapli                    408 – 410
V Rychnově pohřbení duchovní						410
Farář Felger								        437 – 438
Lékaři ve farnosti							        402 – 403
Rychnovský lesní personál						        400 – 401
Notáblové rychnovské farnosti					        415 – 424
Rychnovští obecní představení					        395 – 396
Rádelští        “          “							        397 – 398
Pulečenští   “          “								399
Rádelský papírenský mlýn							404
Mlýny v rychnovské farnosti					                    413 – 414
									        425 – 426
Vystěhovalci z farnosti						        527 – 534
Rychnovští faráři od husitství						543
str. 286									pag. 393
				S e z n a m			
   zbožných nadací  které  vznikly za působení  faráře P. Ant. Felgera  
a)	u rychnovského farního kostela
rok			fundátor   (mešní nadace,není –li řeč.jinak)						obnos zl.k.m.	
1855		vdova M.A.Wenzl-ová, Rychnov 55				200 
1856		P. Ignaz Masopust, farář , Blíževedly			 50
1856		Josef Schäffel  Rádlo 152					100
1856		Anton Hofmann, Rychnov 21				  40
1857 		P. Franz Neuber, farář					  60
1857		Antonia Berndt-ová, Rychnov 255				 200
1858		vdova M.A.Maschke-ová, Rychnov 23			 100 		
1858		Florian Schütz pro Ave kapli u rádel. papír. mlýna	             100
1859		vdova M.A.Schöffel-ová Rychnov 81			   80
1861		Franz Sammel, sedlák Rychnov 32				   80
1863		Franz Maschke, domkář Rádlo 75				 100
1865		Franz Maschke, výměnkář Jestřebí 1 –udržování kříže	   20 
1865		P. Ant. Wenzl, farář v Žibřidicích				   50  r.m.
1867		vdova  Johanna Putik-ová, Rychnov 323			   25
1869		Leopold a M.A. Seiboth-ovi .Rychnov 154			 100
1875		Franz Wenzl  , Rychnov 55					 500 r.m.
1876     	Maria Anna Seiboth Rychnov 154 – nadace na zvony	  59  r.m.
					dohromady  			        1 864

str.287
			b) u rádelské kaple
1854		Anton Wenzl, Rádlo 171					100
1854		Ferdinand Hübner , Rádlo 103				  50
1857		Mariane Müller-ová					           2000	  	
1860		Josef Hartig  č. 63					             200
1861		Johann  Mentzl, sedlák v Rádle č. 5			             100
1862		Josef Weiß. domkář v Rádle č. 81			             100
1862		Klara Demuth, dcera sedláka, Rádlo 193		             100
1862		vdova  Juliana Hartig-ová, Rádlo 68				   50
1864		vdova Marianna Lang-ová, Rádlo 193		             100
1867		Josef Demuth a Barbara Hübner-doplnění			  800
1869		vdova Barbara Hübner-ová Rádlo 96			  105 r.m.
1869		Stephan Waller, domkář Rádlo 181				  100 r.m.	
1871		svobodná Maria Anna Lang-ová, Rádlo 85			  100 r.m. 
1872		vdova Maria Anna Müller-ová –na lampy (pův. 200)	  400  r.m.
						dohromady			4 305		
         		     Suma sumárum:    6 169 zl.

str. 288										pag. 395
					   Ř a d a
            rychnovských obecních představených  , sestaveno podle farních matrik,
                      farním rodinných rejstříků  kostelních pokladních knih.

1615	     	          Christof Müller, + ve věku 42 let
před r.1622 	          Vitus Bentscher, rychtář
1622	     Jakob Lindner , rychtář
       1642                    Benedikt Gaertner, rychtář
1644-1647	Georg Halbig, rychtář
1667	Georg Hofmann, rychtář
1672-1673	Hanns Hübner, vrchní rychtář
1672-1681	Paul Ullerich, vrchní rychtář z Košov (Kaschin)
1674-1675	Martin Maschke, rychtář
1675-1681	Georg Peukert, rychtář + 1708 ve věku 71 let
1675-1681	Abraham Preißler, rychtář
1702	+Elias Hübner, sedlák a obecní starší, 48 let
1711-1718	Tobias  Ullerich, rychtář  + 12. května 1718,  stár 52 let
1714	Heinrich Hübner, primas
1721	31. srpna + Christof Hofmann, bývalý rychn.rychtář, 57 let
1733-1750	Hanns Friedrich Ullrich, vrchní rychtář, nar. 18. ledna 1699,
                                  +16- října 1761
1740-1746	Johann Christof Hofmann, rychtář
1761-1776	David Preißler, mlynář a rychtář
1779-1780	Anton Preißler, rychtář
1766	Georg Maschke, obecní starší , dohlížel na stavbu nové školy v Dolní  
                                    vsi č. 118, ( kde už dříve stála stará škola)
str.289
1781-1786	Ferdinand Seidl, č. 191/37 +1786, věk 56 let, rychtář
1785	Josef Hofrichter, přísežný a obecní starší
1787-1796	Johann Christof Hillebrand, rychtář
1797-1801	Josef Maschke, rychtář, pořídil nové černé dalmatiky
								pag. 396
1803-1805		Josef  Hofmann  rychtář
1806	Johann  Ullrich, rychtář a hostinský
1807-1808	Josef Hofrichter, rychtář a sedlák
1808-1832	Josef Maschke, vrchní rychtář, obchodník přízí, šenkýř v č. 262,
    + 3. dubna  1832, stáří 75 let
1833-1848	Anton Schaeffel, rychtář a sedlák,  v č. 36, +5. července 1852
1848-1856	Josef Peukert, starosta a sedlák,v č. 48, + 17. října 1857, 51 let
1857-1861	Josef Preißler, starosta , malíř a kupec, v č. 258, + 2- června 1861
     úřadoval během stavby železnice
1861-1867	Franz Ullrich, starosta , řezník a hostinský v č. 30, + v Stráži n.N.
     20. ledna 1874, 47 let
1867-1869	Josef Preißler, starosta ,mlynář a kupec, v č. 269, + 10. září 1875
1869-1870	Florian Müller, zast. starosta a pekař v č.60.nar. 22.listopadu 1818
1871-1873	Vinzenz Peukert, starosta a sedlák v č. 48(pak poštmistr),
      nar. 18. září 1839
1874	Franz Preißler , starosta , mlynář  a obch. dřevem.,v č. 267/36, 
1875	      resignoval po Ľ roce
1874-1880	Karl Hofrichter. starosta , malíř a obch.galanterním zbožím  v č. 177
     nar. 26. srpna 1843 v č. 196, úřadoval během stavby školy
	---------------------
přeneseno do svazku III.- Rösler, katecheta
str. 290

 		Rádelští obecní představení

1623	Jakob Möller, rychtář v Rádle
1624	Elias Möller, vrchní rychtář) jeho jméno je na rychnovském 
 			     prostředním zvonu)
1665-1666	Paul Schöffel, vrchní rychtář
1671-1672	Nikalaus Hübner, rychtář
1672		Hanns Schwarz, primas
1673-1678	Georg Hübner, vrchní rychtář v Rádle, +1678
1676-1679	Kaspar Lang, primas
1679-1682	Heinrich Wolkenstein , vrchní rychtář v Rádle, + jako primas 
                               v roce 1713, stár 84 let
1683-1724	David Kraus, vrchní rychtář, +1724 ve věku 78 let Věnoval  
     rychnovskému kostelu sanktusový zvon
1704	+Hans Georg Schöffel, primas  a sedlák
1727	Elias Hübner, vrchní rychtář, postavil rádelskou kapli
1727-1761	Hanns Christof Wenzl,vrchní rychtář.,+ 2. září 1773
    stáří 86 let, (otec P. Josefa Wenzla,a tchán Josefa Rossmeisla)
    v Rádle č. 104/165 nové
1750	Hanns Christof  Schlenz.,sedlák a přísežný
1762-1780	   Josef Miller, rychtář, pak vrchní rychtář, jako vdovec se oženil s dcerou      
     papír.mlynáře  Marií Antonií, roz. Tobias Schütz
1781-1785	Johann Josef Rossmeisl vrchní rychtář, řezač znaků(Wappenschneider),
    hostinský a sedlák, (bratr obou farářů Rossmeislů)+21. února 1801
    stár 79 let
1786-1791	Anton Schöffel, rychtář
1793	Franz Schöffel, obecní starší
1793-1795	Jakob Wenzl, rychtář
str.291
1799	Jakob Schlenz, rychtář
1800	Dominik Demuth, rychtář
1803-1807	Franz Maschke, rychtář
1808¨-1809	Jakob Wenzl, rychtář
1810-1812	Anton Schöffel,¨ rychtář
1813-1816	Josef Hosak, rychtář a hostinský
1820-1823	Wenzel Hübner, rychtář
1825-1826	Josef Hosak, podruhé rychtář, + Záskalí
1827-1839	Florian Lang, vrchní rychtář, školdozorce,v č. 156+ 2, dubna 1840, 
     věk 44 let
1839-1848	Jakob Hartig , vrchní rychtář, sedlák v č. 53
1849-1861	Anton Lang, starosta , sedlák v č. 104
1861-1870	Josef Schöffel, starosta a sedlák, č. 165
1861-1871	Franz Hartig , starosta , sedlák v č. 151, později č, 186
---------------
			pokrač. v ve svazku III
							Rösler, katecheta

				*********
•	V seznamu rychnovských představených bylo rok “1880” jako roku  trvání úřadu  tam uvedeného starosty Karla Hofrichtera  doplněno a u pulečenského Augustina Masopusta  trvání  od 1847 do “1858” a u Floriana Masopusta  na “1858” do 1863 pozměněno. Namísto 1858 děkan Felger  stále psal 1861 . U rychtáře, úřadujícího od 1863  bylo křestní jméno změněno na  “Ignác” místo Josef
•	U naposledy uvedeného  starosty Augustina Masopusta  je připojeno datum 1876. 
•	Tyto korektury  podnikl katecheta Hermann Rösler, který působil do r. 1945 v Rychnově.

str. 292
Pulečenští   obecní představení

1620	Wenzel Král, rychtář
1623	Christof  Niederle , rychtář
1631	Anton Wawřich, rychtář
1636	Elias Špetlík , rychtář
1672-1683	Elias Seidl, rychtář, + 22. listopadu  1693 , věk 85 let
1707	+ 18, dubna, Hanns Wawřich, , rychtář, 48 let
1714	Christof Schwarz, rychtář
1741-1743	Georg Wawřich ,. rychtář
1746-1754	Johann Christof Preißler, rychtář
1754-1759	Karl Schmied, rychtář
1766-1787	Joh. Christof Preißsler.rychtář
1787-1814	Franz Mai, rychtář, sedlák vč. 66,+15. ledna 1814, věk 68 let
1814-1816	Josef Masopust, rychtář, 
1819-1847	Ignaz Mai, vrchní rychtář, sedlák č. 66, + 7 dubna 1864
1847-1858	Augustin Masopust, rychtář. sedlák č. 55,(zázračný doktor)
                         +  2 listopadu 1863
1858-1863	      Florian Masopust, rychtář, sedlák, č.54, + 8 března 1863
1864	Ignaz Schmied.rychtář. sedlák č. 46
            1864-1867      Ignaz Masopust, rychtář, sedlák,č. 88, zastřelil svou ženu + v č. 106,    
                                         dne 3. května 1876
            1868-1876      Augustin Masopust, starosta , chalupník č. 63
            		          -------------
  pokračování  ve svazku III .          Rösler, katecheta

str. 293										pag. 400
                		Lesní personál Rychnov- Dobrá Voda

      1677-1686	      Christof Karl Hübner, lesní správce v Rychnově
1680	Hanns Georg Christof Müller, myslivec v Rádle 
1714	Simon Preißler, lovec(venator)
1754-1786      Johann Putik, lovec , nar.  ve Fürstenbrucku +18.srpna 1686		       			po něm zůstala vdova Katharina+ 7 července 1794, stará 94
			let, v Kokoníně č,55, pochována v Rychnově
1769-1778	Karl Putik, lovec
1776	Josef Preißler, lesník ( silvanus)	
      1781-1788       Wenzel Pospíšil, lovec
1790-1797	Josef Ignaz Wanke, revírní myslivec (Hegebereiter)
1798-1811	        Alois Mitscherling   revírník, (jeho manželka Magdalena roz.Wagner
			 dcera papír. mlynáře  z Hory sv.Kateřiny,panství Osek)
1813-1820	Anton Wanke, revírník v Dobré Vodě č. 118(Jeho matka Veronika 
    vdova po Franzu Wanke,panském  myslivci v Rýznburku + 30.září     
    1813, stáří 65 let    Lesními adjunkty byli  za Antona Wanke postupně: 
                              Pospíšil, Proschek, a Wenzel Kabesch
1823-1839	Georg Hoebelt, revírní hajný, Dobrá Voda č. 118¨, nar. ve Flájích, + zde 
                               29. listopadu 1839 stáří 58 let( po něm pozůstalá vdova roz. Wander,     
                                dcera lesníka z Třebíče na Moravě , zemřela u své dcery v Osečné
,     1839-1852	         Josef Jindráček,  lesní inženýr  v Dobré Vodě č. 118, nar. v Liberci .  
                                     11.března 1801, zemřel bez dětí 2. prosince 1864 jako lesní inženýr ve    
                                      + ve Svijanech. Jeho žena Aloisia Saggaßer, dcera vrchního z Liberce,  
                                     + ve  Frýdlantu 19. srpna 1876
      1852-1868(30.4)Franz Wenzel Rölz, starší hajný v Dobré Vodě č,118, předtím revírní   
                                      v Jeřmanicích, nar. v Schindelwaldu  u Jindřichovic { u Kraslic}
                                       11.ledna  1808, R. 1868 pensionován a zemřel u  své dcery provd. do  
                                       lázní v Dobré Vodě
											pag. 401
      1868(květen).       Franz Hieronymus Stütz, nadlesní v Dobré Vodě č. 118, (předtím  
                                         komorník u knížete Kamila Rohana, nar. v Žatci 30. září 1841
                                         oženil se 12. října 1858 s Annou Elvirou Gamlich-ovou, dcerou   
                                        měšťana ze Žatce
str. 293										pag.402	
			Lékaři v rychnovské  farnosti 

1672	Hanns Kaspar Pilger, profesí felčar a ranhojič  v Rychnově
1754	Elias Hiebner, ranhojič v Rádle, +1758
1755	19. ledna + Ignaz  Edenberger, po 4 roky chirurg v Rádle, nar. 
    v Insingen ve Würtenbergsku, konvertita, stáří 66 let
1759	nechal zde  jeden medik  po trzích chodící z Horšovského Týna jménem    
   Franz Eisenbruckner pokřtít     dítě.
1800-1802	Johann Zelinka, ,chirurg v Rychnově + 1.září 1851 jako obecní lékař v  
                             Osečné 
1803-1851	Ignaz Kittel, chirurg v Rychnově, (syn Kajetána Kittela,lékaře  
             	                 z Jilemnice a vnuk  proslaveného doktora Kittela Josefa
  			     ze Šumburka), +27. července 1851 v Rychnově č. 332, věk 76 let
1833	1. ledna +  v Dobré Vodě  č. 174 ranhojič  Johann Laska , který 
                               postavil tamní lázně  Jeho jediná dcera Josefina ¨, dědička lázní
     byla oddána 24.ledna 1837 v Rychnově s Wenzelem Kopřivou,  
     kancelistou ze Svijan. Od Kopřivy koupil lázně  Anton Lange  
      z Rýnovic, který + 13. srpna 1864 a odkázal je  synu Heinrichovi    
      (zeťovi staršího leníka Rölze)
   1831                 8. června + v Rádle č. 30 bydlící chirurg  Peter Surnim( dříve   
                                  ruský polní lékař) ve věku 63 let
1844	Friedrich Hübner,ranhojič v Rychnově, č. 42 Odešel do Janova.
1845-1852	Augustin Kittel,ranhojič v Rychnově ( syn rychnovského  doktora  
                                Ignáce Kittela, Odešel 1852 do Uher, kde byl u Miškolce panským  
                                lékařem.. Navštívil Rychnov v září 1872
1852-1859	nebyl ve farnosti žádný lékař . Léčebnou péči obstarávali  :  
                                hodkovický  lékař Milde  a šumburský med. dr. Ferdinand     
       Ulbrich
								pag.403
1859	Franz Moeller, komunální lékař v Rychnově( předtím c.k. vojenské 
podlékař) nar. v Janově Dolu u Liberce, Dlouhou dobu žil rozvedený se svou ženou( její otec: rytmistr  Pulsky  von  Czelfalva) a  koupil  v 70. letech  v Dolní vsi, naproti bazaltovému  lomu ležící dům u silnice,a přestavěl ho  )
			
			Sebastian Gamringer, komunální lékař  syn Sebastiana Gamringera,  r 
                                               ranhojiče  v Rötz č. 60. v Bavorsku, oženil se s Terezií  
                                              Kreibich- ovou, dcerou mlynářského mistra z Kulmu

*Dodatek o Sebastianovi  Gamringerovi byl  neznámou rukou dodatečně dopsán
 str. 295   										pag.404

			Rádelští   papírenští mlynáři 

1677-1715	David Franz Schmelzer, nar. v Michelsberg{Ostrov u Lanškrouna ,nebo Michalovice u Litoměřic nebo Michalovy Hory u Plané}”Papírenský mistr u svatého kříže v dolním Rádle”- pravděpodobně zakladatel  mlýna, + 5. června 1715, stár 68 let  jeho manželka  Marie Magdalena + 14. února 1726 ve věku 65 let

1716-1737	       Schmelzer, papírník, (syn předchozího)  jeho manželka Anna Elisabeth    
+ 9. září 1737, stáří 32 let

1740-	  David Goder z Vrchlabí, papirarius z Rádla, oženil se 1729 v Bělé p.  
                         Bezdězem s Anoou Juditou Greschler-ovou z Kuřívod

1744-1772	Tobias Schütz, papirarius (chartarius) v Rádle, nar. 1716, syn Tobiáše   
 Paula Schütze, měšťana a papírenského mlynáře ve Frýdlantě

1772-1829	Josef Benedikt Schütz, papír.mlynář v Rádle, (syn předchozího)+25. dubna  1829 v č. 219 na  vodnatelnost,  ve věku 80 let . Jeho manželka Maria Johanna roz. Hosak ze Šimonovic+ 1. března , 72 let věku.- Jedna z jeho dcer jménem Katarina vdala se 12. února  1810  za papír. továrníka Franze Kießlinga z Lánova u Vrchlabí

1829-1858	Florian Schütz, papír. mlynář v Rádle, (syn předchozího) nar. 7. ledna 1781 + v Hodkovicích 4. října 1864. Jeho první manželství  s Barbarou Wondra-ovou dcerou měšťana z Mladé Boleslavi, bylo prohlášeno za nulitní a neplatné, jeho 2. žena je M.A. Lang-ová z Vratislavic

1858-1864	Ignaz Schütz , poslední papír. mlynář v Rádle, nar. 1. února 1827(syn předchozího), Požár ze 14. června 1864 udělal papírně konec. Poté už nebyl obnoven, na jeho místě+ postavil Ignáz Schütz malou přádelnu vlny.

str. 296										pag. 405

		 B i ř m o v á n í
 	 farníků rychnovské farnosti

1746		V Praze 12 osob biřmováno, mezi nimi kantor Franz Kraus
1747	V Praze  biřmováno 18 osob
1748	“	“	          20 osob
1749	neznámo kde              6  osob
1750			“		32 osob
1751			“		36  “
1752			“		35  “
1753			“ 		51  osob
1754			“		15 osob
1755			“		22  “
1756			“		41  “
1759			“		 5¨  “
1760	Ve  Stvolínkách biskupem Valdštejnem  7 osob
1761	V Praze světícím biskupem  40 osob
1761	                Někde v sousedství pražským světícím biskupem  8 oso
1761		11. září v Liberci(za faráře Fr.Josefa Roßmeisla)pražským světícím 
                         biskupem  Joh. Andr. Ant. Kayserem 753 osob
1786	3. července v Liberci ( za faráře Münstera)proboštem a kanovníkem z Budyšína  Josefem Schüllerem , bisk. arménským v krajích nevěřících  707 osob
1792	17. května  v Jenišovicích ( za adm. Peukerta)litoměřickým biskupem  Ferd. ze Schulsteina, počet neznám
1792	21. června v Rychnově od téhož 354 osob
1803	11. července v Hodkovicích  ( za faráře Stowassera) biskupem   
                         Václ.Leopoldem Chlumčanským   1140 osob( v biřm.knize zapsáno  
                          jen 929)
1808	10. června  v Jenišovicích  od téhož  382 osob
1812	7. června v Jablonci (za faráře Neubnera) litoměřickým biskupem Václ. Leop. Chlumčanským  209 osob
1821	V Jablonci biskupem Hurdálkem  -počet kolik osob .neznámo
pag. 406
1830 .                13. a 14.května v Rychnově (za faráře Neubera) litoměřic.. biskupem           
                                      Vinc. Eduardem Mildem  799 osob
1841	19. června v Rychnově (za faráře Neubera)litoměřickým biskupem  
                          Aug. Bart. Hillem  1138 osob
1850		   27. srpna v Liberci (za far. Neubera)biskupem A.B.Hillem 159 osob
 1851                 23. června  v Jablonci ( za adm. Rösslera) biskupem A.B.Hille, 36
osob
1851	                 12., července v Šumburku  od téhož 193 osob
1857	6. srpna v Rychnově (za faráře Felgera) biskupem A.B.Hille - -osob
1864	14. července  v Rychnově ( za far. Felgera),pražským světícím  
                          biskupem  Petrem Krejčí  388 osob
1873	10. a 11. září  v Rychnově( za děkana Felgera) litoměřickým  
                          biskupem Augustinem Paulem Wahalou 1000 osob asi

str. 297										pag. 407

			 N á p i s y
       na rychnovských věžních zvonech

				A. 
Na velkém zvonu
Pod Valdštejnským znakem:
“František Josef  svaté římské říše   hrabě z Valdštejna , římského císař. a královského majestátu  skutečný tajný rada, komoří, velkého panství majitel,  a nejvyšší dědičný kraječ království českého”

Na druhé straně pod obrazy svatého Jana Nepomuckého a  sv., Josefa 
“Josef Michálek, nynější farář”

Nad arabeskovým věncem ne koruně zvonu:
“Valentin Lissiak  mě ulil v král. menším residenčním městě Praze 1738”

NB: Tento zvon nebyl r. 1738 ulit, ale přelit. Viz kostelní účty r. 1739.

			B-
		na prostředním zvonu:
Nad arabeskovým věncem  na koruně zvonu:
“Ke cti Boží  byl jsem ulit Donatem Schroetternem v r. 1648”

Bez obrazů svatých

Na dolním okraji:
“…..purkrabí……Eliáš Moeller, vrchní rychtář z Rádla, ….. místní rychtář z Rychnova.Martin … de Grostitz { asi z Osečné} , děkan

NB: Na obou stranách  jsou kusy  vybité srdcem zvonu (paličkou).

			 C: 
  		na malém zvonu:
Na jedné straně :
“Tento puklý zvon  rychnovského kostela sv. Václava  byl v Praze přelit a vysvěcen  v roce 1724”
										pag. 408
Na druhé straně:  obraz sv. Václava
Nahoře  arabeskový věnec,  dole hladký.  
	
			D.
		 Na zvonu na sanktusové věžičce
    Viz nápis na pag. 208  a 209

str. 298
	 Nápisy na oltářních kamenech

			    A: rychnovský farní kostel:

			Č.I.  na hlavním oltáři
“Léta Páně 1738 ,  16dne měsíce dubna  nejvznešenější pán a nejdůstojnější  pán pan  Jan Rudolf hrabě Špork , z milosti boží a  apoštolského stolce biskup adiatenský  svatých pánů papežů  domácí prelát , veleknězova stolce  asistent,  biskupství pražského  slavného Víta prelát scholastikus a sufragán pražský, tento přenosný oltář vysvětil  ke cti všemohoucího  Boha, blahoslavben=é Panny Marie, a všech svatých, specielně  pak sv. Kolumbana  mučedníka, s. Silveria, mučedníka a sv. Vincencia mučedníka, jejichž relikvie  vložil a uzavřel ”

			Č.IJ.  u oltáře početí panny . Marie  v presbyteriu
“Nejdůstojnější  a nejvznešenější v Kristu otec  a pán Antoním Jan  Václav, z milosti boží a apoštolského stolce  biskup Callinicenský, nejdůstojnějšího a nejvynikajícnějšího  svaté římské říše  předáka  a pána pana  Jana Mauricia Gustava, arcibiskupa pražského generální vikář in spiritualibus, oficiál a sufragán pražský, k slávě všemohoucího boha , ke cti  blahoslavené panny Mariea poctě  všech svatých  tento přenosný oltář vysvětil a do něj  s úctou vložil relikvie sv. miučedníků Fidelise a Felixe. Dne 24. března 1752”
											pag. 409
			Č.- III. u  postranního oltáře  v lodi kostela u kazatelny 
“Léta Páně 1736, 23 dne měsíce listopadu nejvznešenější a nejdůstojnější  pán pan  Jan Rudolf hrabě Špork , z milosti boží a  apoštolského stolce biskup adriatenský  svatých pánů papežů  domácí prelát , veleknězova stolce domácí prerlát,   asistent,  biskupství pražského  slavného Víta prelát scholastikus a sufragán pražský, tento přenosný oltář vysvětil  ke cti všemohoucího  Boha, blahoslavben=é Panny Marie, a všech svatých, specielně  pak  sv. Amanda,  mučesdníka,, sv. Celestýna, muč., a sv. Klementia. muč., jejichž relikvie vlořil a uzavřel. ”

			Č.IV. u postranního o ltáře v kostelní lodi u křtitelnice
“ Nejdůstojnější a nejvznešenější  v Kristu otec a pán Jan Andreas Antonius Kayserm z milosti Boží a apoštolského stolce  biskup themescipenský, nejdůstojnějšího a  nejslavnějšího  svaté říše římské  předáka a hruaběte pana Antonína Petra, arcibiskupa pražského  generální vikář in spiritualibus, oficiálk a sufragán pražský,  k slávě všemohoucího boha, blahoslavené P. Marie  a ke cti všech svatýchh tento přenposný oltář vysvětil a umístil do něj relikvie sv, mučedníků Viktora a ……. Dne  11. října  … Svědkem toho …. Czech, protonotář , sekretář a ceremoniář”

NB: Svaté ostatky tohozo oltáře  jsou hnilobou  z velké části už zničeny.

str. 299

B.	v rádelské kapli

Č.I   u hlavního oltáře
“Roku 1730,  5. den měsíce srpna nejdůstojnější a nejvznešenější  pán, pan Daniel Josef de Mayer, z milosti boží a apoštolského stolce
pag. 410
biskup Tiberiadský, probošt svatého metropolitního kostela  u sv Víta miučedníka ,  první prelát království českého, svatého císařského a královského katolického  Majestátu  rada, vysvětil tento přenosný oltář a vložil do něj svaté relikvie  sv. Modesta  mučedníka a sv Veneranda, mučedníka”

			Č.II. u postranního oltáře Bolestné matky boží

“ Ve jménu Páně:Amen. Léta páně 1835 , dne 8. října  vysvětil tento přenosný oltář  nejdůstojnější v Pánu  otec  pán p. Augustin  Bartoloměj Hille, z milosti boží  a apoštolského stolce   biskup litoměřický, vložil relikvie svatých mučedníků Irenea  a Justina.
V Litoměřicích, dne 8. října 1835
        				Jan Reymann, biskupský ceremioniář a sekretář
				*************

		Jména  katolických duchovních, pohřbených 
                     v rychnovském farním kostele as před sakristií, 
         jak jsou napsána na pamětní tabulce nad páterovou zahrádkou-.

	Na zbožnou paměť  duchovních, kteří jsou zde  v pokoji uloženi:

Franc. Teichmann, farář IV., + 25. listopadu 1716
Jos. Michalek , farář V.,  + 29. března 1739
Jos. Schwarz , kaplan , + 17. ledna 1758
 Jos. Wenzl, kaplan v Bílé, + 10. března 1758
Fr. Jos. Rosmeisl, farář VII, + 10. září 1771
Jan Leop. Rosmeisl, farář VIII, +27. března 1772
Georg Lissner, farář IX., + 21. května   1785
Steph. Peukert, novosvěcenec., + 124. července 1791
Jos. Wunner, farář XII.,+ 11. května 1802
Frant. Weinhuber, farář XV., + 14. května 1820

    Ať odpočívají v pokoji – Amen !

				-------------
										pag. 411
 Když knížecí  rohanský revizní ředitel pan  W.L.Zikesch ze Svijan zamýšlel odejít do důchodu, rozhodl se roku 1864 věnovat většinu svých knih rychnovské farní knihovně se s tím zámyslem  aby tyto knihy  podle   požádání byly ve farnosti  zachráněny  a tak přinesly užitek.Tento dar byl s díky přijat, a obsahoval následující   knihy a brožury:

str. 300
{ všechny knihy jsou v němčině.  Uvádím  české překlady názvů}
a)	Ekonomické novinky  od Chr. André,, od r. 1811 do 1833, 46 sv,kvart. formát.
b)	Úvod do  chovu dobytka od J. Ch. Bergena . 1800, 1 sv.
c)	Zábavný list “Bohemia”. 6 ročníků brož, 1842-1847 ve 12. sešitech
d)	Taxace živnosti od Danzela, 1824, 1 sešit
e)	Divák z Ebersbergu, 1840-1844, 20 sešitů
f)	Vídeňský sekretář  od Ebelharta, 1826, 1 sv.
g)	Uvedení do vedení domácího hospodaření  od  Anny Fürst-ové, 1835, 2 svazky 
h)	Simon Strüf od J. Fürsta, 1835, 3 svazky
i)	Frauendorfské listy 1844-1846, 3 kvart. sešity
j)	-----
k)	Zemědělská chemie  od Hermstädta 1803-1817, 7 svazků
l)	Technologie  od Hermstädta.1821 2 svazky
m)	Popis země  od Hofmana, 1832-1837, 6 svazků
n)	Zásady ochrany lesa od Lauropa, 1811. 1 svazek
o)	Učení o elektřině od Leschana, 1826, 1 svazek
p)	Fysika od Scholze, 1816, 1 svazek
q)	Nauka o bylinách {zelenině} od Wildenova. 1818, 1 svazek
r)	Pražský hospodářský kalendář 1845-1846, 2 kvart. sešity
s)	Litoměřický hospodářský kalendář od 1847-1856  10 kvart. sešitů
t)	Úvod do vyučování stavitelství 1822, 1 svazek				pag.412
u)	Pamětní kniha  o cestě  J.M. císaře Františka v r. 1833, s mnoha ilustracemi, 1 kvart. svazek
v)	Katechetická příručka  od Czeschika, 1843, 1 svazëk
w)	Divák. Časopis  pro vzdělané z Ebersbergu. 1845-1848 16 sešitů
x)	Slovník cimentování od Jäckela, 1824, 1 svazek
y)	Zpráva o živnostenské výstavě v Čechách roku 1831 od Kreuzberga, 1 brožura
z)	Spolek pro povzbuzení řemeslnické píle, od Kreuzberga, 1833, 1 brožura
aa)	Pomocné tabulky pro výpočet úroků od Kolla, 1846, 1 brožura
bb)	Příručka  domácnosti  do Lauchse, 1826, 1 svazek
cc)	Nejnovější německá kniha o zahradě od Mayera, 1832, 1 svazek
dd)	Pamětní listy od Mühlfelda, 1830, 1 brožura
ee)	Příručka populární mechaniky  od Mitise, 1828, 1 svazek
ff)	Stavitelské tabulky  od Posenera, 1838, jedna brožura
gg)	Topografie Čech včetně rejstříku od Schallera, 1790-1791, 9 svazků
hh)	Latinsko-německý a německo-.latinský příruční slovník od Schellera, 1818-1820,        3 svazky
ii)	Statistické tabulky  od Schnabla, 1826, 1 svazek a 2 brožury
      kk) Obrazy fysického světa , od Sommera, 1819-1826, 6 svazků
      ll)   Pokus o  učení o  zemědělství  od Trautmanna, 1814¨-1816, 2 svazky
     mm) Aritmetika a německý jazyk , 1835. 1 brožura
 nn) Pražský  nový kalendář  1847-1863, 17 brožur
      oo) Pražský nový hospodářský kalendář 1854-1863, 10 brožur

Dohromady 199 kusů

str. 301										pag.413
			     Nejstarší rychnovské mlýny
			(uprostřed obce č,93 staré/29 nové)

       1622              Abraham Hübner, mlynář(molitor)
      1674-1691      Hanns Christof Taube, mlynář +1691
1675	Abraham Hübner , mladší mlynář  (molitor junior)
1704	Hanns Just. mlynář v Rychnově
1707-1721	Tobias Taube, mlynář +1721 72 let stár,jeho žena Maria +1720
1705-1725	Dominik Hübner, pilař  (Brettmüller)
1745-1763	Johann Christof Hübner,  mlynář (molitor) + 12. února 1763
1772-1815	Anton Preissler,  mlynář ( syn horního mlynáře Davida Preisslera,)+1815,  
                           76 let stár
1815-1823	Josef Preissler, (nar. 1789, syn  předchozího)r. 1823 odešel do okolí  
     Hostinného
      1823-1832       Augustin Koch, nájemce mlýna, odešel do Nových Zámků u 
                                     Hostinného
      1839-               Franz Sense , mlynářský mistr. (nar. 1812 v Hodkovicích)

			---------------
			
			Druhý nejstarší rychnovský mlýn
			 (zvaný Horní mlýn), č.1

1713-1750	     David Preissler, horní mlynář (superior molitor)+25. května 1750. stár 77  
                         let,     sňatek 1704  s Rozalií, dcerou Hannse Justa mlynáře v Rychnově
1743-1781	David Preissler, mladší mlynář(molitor junior), syn předchozího+18 října   
                         1781. stár 76 let  Jeho manželka Maria Elizabeth +1772, 55 let věku
1781-1820	Ignaz Augustin Preissler, mlynář(syn předchozího),+24.února 1820, 64 let.  
                          Jeho manželka Barbara  + 20. června 1813, 56 let
1820-1842	  Vinzenz Preissler, mlynář, (syn předchozího), +1842, 50 let stár, Jeho   
                        manželka  M.A- Ullrich-ová z č. 30 +13. října 1835, 37 let věku
1842-1850	mlýn pronajat 
1850-              Josef Preissler, mlynář ( syn předchozího),  nar. 1830. Bezdětný. Jeho     
                                  manželka  Franciska Wencl-ová 

str. 302										pag. 414
			
			Rádelský obilní mlýn 
			   (Mohelka č.4)
								
1616	Nikolaus Seidemann ( snad Seidl), mlynář
1670-1694	Elias Seidl, mlynář, +31. května 1694, 70 let
1702-1709	Gottfried Seidl, mlynář + cirka 1710
1725-1750	     Gottfried Seidl, mlynář
1751-1778	Ignaz Seidl, mlynář (molitor), +1. června 1778
                            57 let,  Jeho manželka  Anna Rozina +24. února 1805,82 let
1785-1800	Anton Seidl, mlynář, + 15 června 1800, 56 let.
           Franz Gürtler,  starší, mlynář, nar. 1756 ve Stružnici, + jako pekař v  
               Jeřmanicích. Jeho manželka Franciska,nar. ve Frýdlantě,+29.dubna 1821,   
               56 let stará, pochována v Jeřmanicích
1809	Anton Gürtler, mlynář (manž. Dorotea Mayer-ová)
---	     Franz Gürtler, junior ,mlynář , nar. v Mohelce č.4, 29.října 1796, pokřtěn        
                        v Jeřmanicích. později byl mlynářem ve Vratislavicích, č. 134. Jeho  
                       manželka  Agata roz. Jung-ová, dcera mlynáře z Vratislavic   + 1873
1844	Gottfried Wohl, mlynář nar. v Hajništi 1796
Florian Schütz, papír. mlynář v Rádle, koupil mlýn pro svého syna Franze
1831	25. prosince + Ignaz  Rüger, nájemce mlýna z Machnína
1835-1836	Franz Eiselt, nájemce mlýna
1851-1852	Adolf Laurich, nájemce mlýna,( zeť Floriana Schütze)
1852-1858	Anton Baier, nájemce mlýna z Jirkova .
1858	Franz Schütz. musel mlýn pro dluhy prodat, zůstal tam jako nájemce
                          + jako pachtýř 12. srpna 1864, stár 30 let, svobodný
1864-            Wöhl, junior,  nájemce mlýna

         			Od Franze Schütze koupil mlýn  Anton Simon, mistr přadlák v továrně   
                                   v Proseči-Neuwald, nar. 9. března 1824, několik let ho pronajímal				a později provozoval ve vlastní režii.
			 
		            Od vybudování silnice Hodkovice-Rychnov je ve mlýně i hostinec.

str. 303										pag. 415
		    
     			     N o t á b l o v é 
     		           	   rychnovské farnosti

David   Kraus  , vrchní rychtář v Rádle  opatřil  v roce 1713 pro  nově vystavěný  rychnovský farní kostel  sanktusový zvon. Ten r. 1856 pukl a byl r. 1858 přelit. Viz pag.  207 a 208

P. Josef Wenzl , nar. v Rádle syn tamního vrchního  rychtáře   Johanna  Christofa  Wenzla byl 1750 kooperátorem Loukovským, později kaplanem v Bělé p. Bezdězem. Zemřel 1758 v Rádle poté co pro  sebe zřídil u rychnovského  farního kostela  mešní nadaci. Nalezl místo posledního odpočinku  v rychnovském farním kostele   před presbyteriem  Jeho náhrobek,   vyzdvižený při novém dláždění kostela r. 1867   tvoří nyní horní stupeň  do sakristie. Viz sv. I,  pag. 32 a 33

Hans Christof Wenzl ,   nar.  1739,  bratr předchozího,  úřední kancelista  v Klášteře  u Mnichova Hradiště. Viz Mannschaftsbuch

P. Josef  Peukert , nar. v Rychnově  23. ledna  1754, syn  Gottfrieda  Peukerta,  chalupníka  v č. 50,  se poté, co byl 18 ½ roku kaplanem v Rychnově,stal roku 1798  zámeckým kaplanem  ve Svijanech,  kde  v  roce 1834 zemřel.

P. Johann Stefan  Peukert, bratr  předchozího, nar. 21. ledna 1764, vysvěcen na kněze 13.  ledna  1791., zemřel v Rychnově   16. července 1791 jako osobní kaplan  faráře Münstera

Elias Hübner, domkář v Rádle,  zakladatel rádelské kaple,  zemřel 1. června 1749 ve věku  78 let, bezdětný, pochován v rádelské kapli  pod schody na kazatelnu. Jeho manželka Marie  zemřela   71 let stará   , dne 27. července 1742  a odpočívá v presbyteriu rádelské kaple pod sedadlem   naproti schodům na kazatelnu

P. Placidus Weiß narozený v Rádle, kněz řádu kapucínů, administroval lokálii  Jeřmanice  po prvním lokalistovi P. Tobiáši Holitzerovi  od 6. října 1791 po 4 měsíce. Viz pamětní kniha Jeřmanické fary, pag. 8
											pag. 416
Gottfried  Kraus, z Rychnova, mezi lety 1785 a 1792 učitel v Kokoníně . Viz sv.I,pag.64

P. Franz Lang, nar. v Rychnově č.91 dne 3.  října 1785, syn obchodníka přízí  Zachariase Langa,  31. srpna 1807 vysvěcen na kněze, byl lokalistou v Krásném Lese, pak farářem ve Vratislavicích, konečně farářem  v Hrádku n.N., kde 15. prosince 1840 zemřel.

Augustin Lang,  nar. 28. prosince 1789, bratr  předešlého,  vstoupil jako teolog  do litoměřického kněžského alumnátu , oženil se se sestrou pekaře z Terezína  a byl tam pevnostním účetním.

Anton Lang,  (bratr obou předchozích), zemřel 1860 jako hospodářský správce v Grábštejně

str. 304										
P. Ignaz Lucke, nar.v Klíčnově 1. listopadu 1782, syn Ignaze Lucke-ho,obchodníka přízí v č. 5, ordinován 2. ledna 1807, byl kaplanem, pak farářem v Jablonném, kde i zemřel.

Franz Lucke,  (bratr předchozího,), byl hospodářským úředníkem  v Ronově, pak ve sv.Ivanu u Prahy, kde ve  věku 46 let zemřel.- Jeho syn Friedrich , nar. v Ronově 24. dubna 1805, ordinován 1829 byl kaplanem v České Lípě  a zemřel jako farář v Holanech 

P. Valerian Masopust, nar. v Pulečném, č. 96,   byl v Polsku  řádovým knězem minoritů          ( ordinován v Przemyślu 21. prosince 1821), konventuál kláštera v Lagiewniku  v Mazovsku, kde zastával úřad německého kazatele, zpovědníka  a jídelního mistra . Žil ještě v r. 1850

Josef  Weiß,   selský syn z Košov, nar. 16. prosince  1790. kaprál u artilerie,  a zeť rychnovského kováře  “Ebela”, později   vrchní finanční  dohlížitel v okrese Broumov, žil ještě  r.1861 jako penzista  u své dcery, provdané do Kostelce nad Orlicí.
											pag.417
Fr. Ignaz Kraus , ( klášterním jménem Respicius) nar. v Rychnově 32. července 1787, syn Franze Krause,  obchodníka přízí  v Rychnově č. 40nové/19 staré, zemřel 1854 jako františkánský fráter  v Turnově.

P. Josef  Hofrichter , nar. v Rychnově 19. srpna  1793, syn Johanna Leopolda Hofrichtera, krejčího v Rychnově č. 98,  později č. 112,  ordinován  1816, byl kaplanem v Levíně, později na  exposituře v Liběšicích, pak lokalistou  v Jeřmanicích, nakonec farářem v Hodkovicích, kde 25. listopadu 1873 jako jubilant, pers. děkan, vikariátní sekretář  a konsistorní rada zemřel.  Děkan Ant. Felger    z Rychnova měl nad ním pohřební řeč.

P. Anton Wenzl, nar. v Rychnově  5. března 1795, syn Wenzela Wenzla,   obchodníka přízí  v Rychnově č. 115 nové , byl kaplanem   ve  Frýdlantu,   pak  lokalistou  v Kryštofově+  údolí, konečně farářem   v Žibřidicích. Jako takový odešel r. 1864 do penze a zemřel na návštěvě na hodkovické faře  5. července  1864 (zatímco ležel mrtev, shořela  hodkovická kaple Kalvarie.) Také jemu držel rychnovský  pers.  děkan Felger pohřební řeč. Farář  Wenzl zřídil u rychnovského kostela  mešní nadaci.

P. Ignaz Masopust,  nar. v Pulečném   6. února 1783, syn Franze Masopusta, sedláka v Pulečném č.  88, zemřel v Č.Lípě jako  penzionovaný farář z Blíževedel,  Zřídil  u rychnovského farního kostela mešní nadaci.

P. Emanuel Hübner, z Rádla, katecheta na škole Uršulinek v Praze  1832-1867,  byl nemocen musel odejít a +  21. IV..1867

Anton Seiboth, nar. v Rychnově  2. března  1812, syn Antona Seibotha, punčocháře  v Rychnově č. 98, nejprve školní pomocník, pak hospodářský písař, na panství  Mnichovo Hradiště, později správce dvora v Solci , jako takový 

str. 305										pag.418  
 v r. 1865 zvolen do okresního zastupitelstva za mnichovohradišťský okres.

Franz Müller, nar. v Rychnově  28. dubna 1813, manž. syn Franze Müllera, pekaře v č. 60, školní pomocníkem v Zdislavi u  Jitravy, pak v Dětřichově u Frýdlantu     a později učitel v Rynolticích, nakonec  řídící učitel v Rochlicích , kde r. 1880 byl dekorován zlatým záslužným křížem.

Josef  Müller  (bratr předchozího)nar. 9. dubna 1821 nejprve školní pomocník v Vísce a Chrastavě, navštěvoval později varhanickou školu v Praze, byl kapelníkem uherského pěšího  pluku (č. 62) hrabě Bakony, pak hrabě Tursky, byl soukromým hudebníkem v Cantu v Italii,  kde se oženil.; roku 1859 je podruhé kapelníkem  shorařečeného pluku v Bolzanu.(Bozen). Poté co se vzdal služby, usídlil se ve Vídni.

Johann Schaeffel  zakladatel  rychnovské továrny na  dózy  a  malířství olejem.zemřel 24. dubna 1830. Viz jeho životopis   pag. 158-162

Katharina Hofrichter-ová , ( dcera předchozího, ) matka  Plání, vulgo “Fabrikanten.Kathel” (fabrikantova Káťa} Viz pag  160-162
				její synové
Karl Hofrichter   , malíř , nar. 5. ledna 1825, v r. 1848 opustil svou vlast , později vstoupil do služeb guvernéra ostrova Elby ( v. Korsika)

Josef Hofrichter (bratr předchozího)  malíř  a továrník na dózy., přivedl rychnovský obchod dózami k rozkvětu

Anton  Hofrichter ( bratr předchozích) mačkář, odešel 1853 do severní Ameriky, byl komikem v městském divadle v Bufallo.

Johann Hofrichter  ( bratr předchozích) schopný malíř portrétů, vedl  v r. 1857 z Rychnova do Pešti v Uhrách  kolonii malířů,  ta se  ale zakrátko rozpadla.
											pag-419
Augustin Ullrich , ( syn svijanského vrchního ovčáka, pocházejícího z Rychnova ze starého šenku), byl z počátku hospodářským písařem, pak šel k vojsku, kde se  stal důstojníkem. Poté,co opustil vojsko, byl vrchním na panství Kost, a koupil si statek “Bukol”. u Velvar.Tam zemřel jako starý mládenec  17. listopadu 1858 a odkázal svým početným příbuzným v Rychnově sumu  400 zl. k.m.  Viz  jednací protokol z r. 1859, č.j.159-350

Ignaz Müller, patriarcha  rychnovských malířů, nar. v Klíčnově č.5, žil ještě r. 1880. Viz pag. 164. S výjimkou hlavního oltáře a křížové cesty jsou všechny oltářní a nástěnné  malby ve farním  kostele    a  nástěnné malby v kostele v Osečné, jeho dílem.
str.306
Marie Anna Müller-ová  vdova  po  Franzi Müllerovi,, obchodníku obilím v Rádle, č. 196, založila   rádelskou mešní nadaci, + 18. února  1857, viz p. 168-174

Benedikt  Wawrich,  nar, v Pulečném  25. prosince  1812, syn  Franze Wawricha č, 105, zemřel  koncem r. 1866 nebo začátkem 1867 jako správce sklářské huti ve službách Josefa Riedla v Polubném

Florian Lang ,syn  rádelského    vrchního rychtáře, a  školdozorce  Floriana Langa, č.156, nar. 15,února 1825,  žil ještě v r. 1873jako účetní rada dvorských panství  ve Vídni.

Stafan Lang, bratr předešlého, zemřel 16.února 1873 jako rektor kůru  farního kostela Roßau ve Vídni

Anastas Masopust, c.k.   ohňostrůjce-invalida, z Pulečného č. 55, nositel stříbrné medaile, za statečnost, odešel v r. 1855 se ženou a dítětem do severní Ameriky, kde rok nato zemřel.( Byl bratrem  zázračného doktora).
											pag. 420
Augustin Masopust.,   sedlák a starosta   v Pulečném č. 55,  dosáhl velkého věhlasu svými sympatetickými kúrami+ 2. listopadu 1864  viz pag. 247-250

P. Augustin Lang, nar. v Rychnově 3. prosince 1823, syn Kašpara Langa, sedláka v č. 312. Kaplan postupně v Nových Benátkách, Proseku, Praze  v Týnském kostele, u  sv. Jindřicha, ne Smíchově, roku 1859  špitální kaplan v Itálii,, odešel jako misionář do severní Ameriky, byl farářem v Milwaukee a od 1871 v Highland ve Wisconsinu.- Jeho rodiče a sourozenci odešli za ním do Ameriky.

Josef  Müller, nar. v Rychnově  26. března 1827, syn Antona Müllera, pekaře v č. 265, rozšiřoval v r. 1848 jako absolvent fysiky ve své vlasti revoluční  zásady, způsobil P. Neuberovi mnohou mrzutost, žil v letech 1857-1861 v Pešti  v Uhrách jako vojenský zásobovací asistent.

Vogt,  rychnovský kůrový muzikant a koncertista na klarinet, cestoval jako vedoucí hudební bandy do Polska, kde v r. 1855 zemřel

Karl Maschke, nar. v Rychnově 8 března  1836, syn hostinského a kupce  Ignaze Maschke, v č. 119, zemřel jako katastrální geometr ve špitále v Budíně 15. srpna 1858

Augustin Hübner, ( vulgo krejčí Hübner- Hübnerschneider), bezdětný obchodník  přízí v Rádle č. 96, daroval  rádelským pozemek na hřbitov, a nechal udělat pro hřbitov v Rychnově kříž ( ze železa na kamenném podstavci) +  11. února 1857, viz pag.167
Jeho vdova Barbara  roz. Bulíř-ová  je spoluzakladatelkou  rádelské doplňující mešní nadace . Sama také pořídila  obrazy rádelské křížové cesty, + 16. prosince 1865

Hübner,  zakladatel rádelské  Olivetské zahrady
str.307											pag.421
Augustin Kittel , syn rychnovského lékaře Ignaze Kittela, dostal po r. 1848 místo jako lékař v Miškolci v Uhrách . Jeho bratr je lékařem v jižních Čechách.

Schmied  z Rychnova,  četnický strážmistr na odpočinku a řezáč kamene, oženil se ve své vlasti s Rakušankou a odešel opět do ciziny

Anton Wenzl,  vyhledávaný malíř portrétů a histor. obrazů v Rychnově, žák a zeť uměleckého malíře  Ignaze Müllera.

Maximilian Loeffler, nar. v Dlouhých Mostech, usedlý v Rychnově, schopný muzikant a malíř olejů, také fotograf, rovněž žák Ignaze Müllera

Anna Maria Lang-ová  , z Rádla č. 85 ( vulgo Friedl-Marianne)svobodná krejčová,  zasloužila se o výzdobu rádelské kaple,  obstarávala dlouhá léta zdarma  rádelské kostelní prádlo, jejím přičiněním dostala rádelská kaple novou monstranci,  druhý nový kalich, větší  pacifikál( ze staré monstrance), atd. také pro sebe a své přátele zřídila mešní nadaci v Rádle, zemřela v r. 1870 a byla slavnostně pohřbena.

Josef Demuth, sedlák v Rádle  č. 109, pořídil železný hřbitovní kříž v Rádle, daroval kapli bílé hedvábné květované mešní roucho, a je spoluzakladatelem  rádelské doplňující mešní nadace  + 3. října 1874

Lang, syn Antona Langa, sedláka v Dolním Rádle, č. 193,  c.k. oficiál berního úřadu v Jablonci

Vinzenz  Peukert, syn Josefa Peukerta, sedláka  a starosty v Rychnově č. 48 ,sloužil v 60. letech delší dobu jako čeledín  na rychnovské faře. Po dosažení
											pag. 422
plnoletosti převzal jemu připadající polovinu otcovského  hospodářství  s domem, oženil se  a pro svůj  poctivý charakter  zvolen starostou. , kterýžto úřad slavně zastával po 3 roky(1871-1873)- Když rychnovský první poštmistr Augustin Lang  byl pro hrubé zpronevěry
propuštěn, byl Vincenc Peukert na všeobecné přání  pověřen vedením  poštovního úřadu.

Eduard   Podlipný  rodák z Pulečného, syn tamního učitele  Antona Podlipného, školní pomocník v Harcově,  Rochlicích, pak učitel v Ruprechticích u Liberce, nakonec  řídící učitel  v Polubném.

Franz Podlipný  , bratr předchozího, třídní učitel v Raspenavě
str. 308
Augustin Wawřich, syn stavitele zvonů  z Klíčnova, podučitel v Osečné, pak řídící v Křižanech. Později učitel na jedné farnosti u Vídně

Anton Wawrich, syn trafikanta Antona Wawricha v Pulečném, č. 14. byl podučitelem v Jeřmanicích, později učitelem v Huti u Šumburka

Florian Preissler, syn rychnovského  sekerníka  Antona Preisslera, byl podučitelem  v Dlouhých Mostech,   pak učitelem  v Maxově, pak v Pilínkově (Heinersdorf bei Röchlitz)

Adolf Hofrichter, syn  Josefa Hofrichtera,  výrobce dóz v Rychnově,.č. 196 učil se  prodavačem., později vstoupil do kadetní školy, stal se poručíkem.

Anton Hofrichter, syn Franze Hofrichtera, výrobce dóz v Rychnově č. 195, byl  podučitelem v Dlouhých Mostech, pak učitelem v Hodkovicích

Eduard Preissler,    z Rychnova, učeň malířský, pak  podučitel v Rychnově, později učitel  v Maxově
											pag. 423
Vincenz  Lang, z Rádla, syn tamního  pekaře a kupce,  Wenzela Langa, č…  kandidát filosofie  a aspirant  na gymnasiální profesuru, zemřel v Rádle roku 1879-

Hübel   z Rádla  , podučitel v Hodkovicích

P. Marius Ulbrich,  františkán, (pravděpodobně  pocházející z rychnovské krčmy), udělal zde r. 1739  jednu svatbu. Je synem rychnovského vrchního  rychtáře Joh. Friedricha  Ulbricha

Josef  Čumpelík, ( syn rychnovského  učitele  Johanna Paula Čumpelíka), od r. 1836-1939 podučitel v Rychnově, pak v Jeřmanicích, Dlouhých Mostech a Č.Dubu, později učitel v Letařovicích,  pak řídícím v Rychnově.konečně byl pensionován a zemřel 1879 jako soukromý učitel v Grábštejně

Augustin Kraus , nar. v Rychnově roku 1765. byl prvním učitelem v Rádle, a zemřel tamtéž jako jubilant 23. března  1839 ve věku 73 let

Karl Hoebelt, syn revírníka z Dobré Vody  Georga Höbelta  vstoupil do služeb  knížete Rohana, byl delší dobu  lesníkem a lesním účetním v Pasekách u Světlé a zemřel jako nadlesní  v Lomnici

Eduard Hoebelt, bratr předchozího, rovněž v knížecích službách, , zemřel v Praze jako pensionovaný českodubský  jízdní myslivec

Augustin Kittel, chirurg, syn rychnovského  lékaře Ignáce Kittela, stal se roku 1852 panským lékařem ve Sv. Mikuláši v Uhrách
/nestránkováno/	{podobizny osob}						/pag. 424/
Kaplan P. Joh. Ullmann			Pat. Karl Roeßler
Kaplan P. Josef Fischer			Kaplan P. Josef Tschörch
Rychnovský učitel Rudlof. 			Rádelký učitel Rufter

str. 309										pag. 425

		Rychnovský  Pietermühle/ Petrovský mlýn/
                     	 	č,55 staré / 155 nové
1772	+ 20. dubna  Anton Rössler, mlynář.  
1773	S jeho vdovou Annou Justinou se oženil vdovec  Joh. Christof Effenberger,   
                               který se nyní stal mlynářem
před 1782	      + Wenzel  Seiboth, mlynář
1789-1895	Josef Seiboth, mlynář + 1795, 36 let stár, jeho vdova  Barbara se vdala za   
                           rychnovského truhláře  Ignaze Zappe-ho,který se nyní stal mlynářem
1795-1816	Ignaz Zappe, mlynář, až do dospělosti svého nevlastního syna  Josefa  
                          Seibotha . Koupil znovu  Schneiderův mlýn , kde zemřel 1833
      1817-1830      Josef Seiboth, mlynář ( syn Josefa Seibotha) nar. 1792, +1860. Jeho   
                      vdova Terezie  dcera. Ignaze Maschke-ho z č. 119 se utopila při     
                       máchání prádla v náhoně 2. května 1865
1860-1866	Josef Seiboth. mlynář, syn předchozího, Prodal mlýn a stal se sedlákem  
                            v Rychnově č. 102
1866	Franz Lang, mlynář z Chotyně u Chrastavy
   					-------------

			Rychnovský Schneiderův mlýn ( Schneidermühle)

1795-1798	Josef Maschke, postavil mlýn, obchodník přízí a mlynářský mistr, (nar. 3. ledna 1729), jeho manželka Barbara
1802		Anton Maschke, (mistrův Anton), syn předchozího,  mlynář
		Ignaz Maschke,  ( bratr předchozího), mlynář, prodal mlýn
		Josefu Seibtovi, mlynáři  , ten  zase 
             1833		Ignazi  Zappe-mu, mlynáři, ( dříve   v Pietrově mlýně) + v květnu 1833, 73 let stár. Jeho manželka Barbara + září 1833, 73 let stará 
1833-1876	Johann Zappe, , mlynář,  (syn předchozího), nar. 1797, +1876 Jeho manželka  Terezia  roz. Bräuer  z Machnína  + 8. května 1860
		Po jeho smrti zdědil mlýn  jeho zeť   Josef Peukert, obchodník v Rychnově,  
                       který ho prodal

 str. 310									pag 426

Pulečenský obilní mlýn  č. 36

1623	Elias Weber, (od Waber, správně Wáwra) mlynář 
1641-1643	Jakob Effner, mlynář
1667	Johann Herbig, mlynář + před r. 1673, Jeho dcera Maria  se provdala r. 1673 za Adama Kastnera,  mlynáře ze Slezska
1673-1676	Adam Kastner, mlynář-. Jeho tchyně Justina, vdova  po Johanu Herbigovi +1704, 72 let stará
       1698-1713       Friedrich Herbig,  mlynář ( syn Johanna Herbiga) + 1713, 53 let
1747-1772	Johann Friedrich  Herbig,  mlynář, + 19. července 1772. Jeho manželka    
                         Anna Rosina  + 9. dubna 1788
       1776-1795      Leopold Herbig, mlynář (  syn  předchozího), + 10 března 1795. Jeho     
       první manželka  byla Anna Maria,  dcera rychnovského  kantora Franze    
       Krause.   Jeho druhá manželka  Anna Judita,m roz Hosak, + 31. března    
       1829, 91 let stará- Jeho bratr Augustin  Herbig , mlynářský, +1796, 40 let   
       stár - Jeho syn Josef + 29. září 1839, 54 let. Jeho dcera Františka provdala    
       se za kokonínského  zámečníka Floriana Seidla,  a zdědila mlýn
1866	Florian Seidl, mlynář, +25 září 1876, . 88 let. – Jeho 3. žena   Anna    
1867	Františka   roz. Ullrich z Rychnova č. 30, vdova po Antonu Kittelovi, řezáči kamenů z Kokonína  + 15. října 1866  Její syn  z prvního manželství  malíř Josef Kittel  zdědil mlýn.
1866-1873	Josef Kittel ,mlynář, + po zanechání jediné dcery  28. července 1873, Jeho vdova  mlýn pronajala.

--------------------
str 311										pag. 427
		 Rychnovský farní deník z doby pruské

 			I n v a s e  v   r .  1 8 6 6 

      20. duben:
táhlo Rychnovem na 200 vojenských dovolenců z Jablonecka a Smržovska , doprovázeno 
kapelou, do svých posádek.

22. května 
U příležitosti hrozící války s Pruskem a Itálií  byla uveřejněna v Rychnově výzva ke vstupu do dobrovolnických sborů.

25. května
v ˝ 2 odpoledne  přijela pražským vlakem   jedna kompanie c.k. myslivců  na  rychnovské nádraží, kde byla přijata s hudbou. Bezprostředně nato  se odebrala přes Dobrou Vodu a Jablonec do Kořenova  na pruské hranici.

14. červen
Nadporučík  od lichtenštejnských husarů  přišel jako ubytovatel s 8 muži ze Železného  Brodu do Rychnova, aby zde a v Rádle  ubytovali  eskadronu, která měla  dorazit příští den.Na faře měl být ubytován rytmistr se 4. koňmi.

15. červen 
brzo  ráno dostal nadporučík depeši, že eskadrona  prozatím zůstane tam, kde je                  ( v Lomnici), načež spolu s mužstvem před polednem odešel.

16. červen 
V poledne dorazila  slíbená 3. eskadrona  lichtenštejnských husarů  z Lomnice (přes Železný Brod a Kokonín) a byla ubytována v Rychnově, Rádle, a Pulečném. Fara dostala rytmistra “Krönose” a 4 koně.
Proslýchá se, že Prusové  měli  vyhlásit válku Sasku   a  nádraží v Löbau sami Sasové demolovali

17. června
(neděle)rytmistr Krönos, trpící revmatismem a  v obličeji  oteklý strávil skoro celý den ve své místnosti a přikládal si pilně horké  obklady  Husaři krmili  své koně z nedostatku jiné  píce  polosuchým senem  z kupek na  farní louce.
											pag. 428
ode dneška úplně přestala doprava na Liberecko-žitavské dráze. Lidé říkají,  že Prusové pronikli  do Budyšína, Herrnhutu a Žitavy  a železniční koleje  mezi  Žitavou a Hrádkem  Sasové částečně  vytrhali.
Odpoledne  uložili c.k. minéři  prachové nálože do  komor v rychnovském viaduktu, aby ho v nutném případě vyhodili do vzduchu.
Datum císařského ,manifestu

 str. 312
      18. červen 
       ráno v 6 hodin opustila 3. eskadrona lichtenštejnských husarů  náš Rychnov , jela opět          
       zpátky přes Kokonín  do Železného Brodu,- Místo ní o pět minut později přijela 5.  
       eskadrona lichtenštejnských husarů od Jablonce.. Na faře byl zase ubytován rytmistr se   
       dvěma muži a 4. koňmi a jedním velkým psem.  Zmíněný rytmistr, jménem von   
       Zaitsch-Fargas   , syn právě na Moravě  velícího generál- majora je velice krásný,   
       skromný muž  starý 28 let,  psal v těchto dnech  své matce, bydlící v Pešti.. Tohoto   
       dne měli Prusové dobýt Žitavu a Drážďany.
       Večer   zde byly  dělány přípravy k vytrhání železničních kolejí.

       19. června 
       Ráno byly prachové nálože z komor ve zdejším viaduktu zase  odstraněny.  Ve stejnou       
       dobu  jel rychnovský farář   P. Felger  do Vlastibořic,  kde redemptoristé  zrovna konali   
       lidovou misii. Když přijel do Hodkovic, byla tamní eskadrona husarů alarmována, a   
      spěchala ke Dlouhým Mostům,. Totéž bylo i v Rychnově . 5. eskadrona dostala od 
      velitelství rozkaz, co nejrychleji nasedat a spěchat do Kořenova, neboť Prusové  se 
      chystají vtrhnout do země., Trumpetista běhal obcí a dával signál poplachu. Okolo deváté 
      dopoledne opustili husaři Rychnov v kalupu. Při této příležitosti se  stalo, že
									  		pag. 429
      v Kokoníně pod husarem  jeden kůň- zřejmě následkem   čerstvého sena-  padl a pošel
      Od tohoto dne zůstala Rychnovská farnost   zbavena  c.k. vojska, a ponechán na milost a    
      nemilost  blížícímu se nepříteli., což mělo u lidí za následek velkou sklíčenost
      Odpoledne  se říkalo, že od zítřka už nepojede žádný vlak   a že koleje do    
      Rádla budou   vytrhány, že vechtři mají opustit své domky  a obléci si civilní  
      oděv,
      Kaplan P. Fischer , který toho dne byl na návštěvě u rodičů v Tanvaldu přinesl 
      odtud večer zprávu,  že mosty v Kořenově  rakouské vojsko spálilo a      
      Prusové  by měli dnes ráno  dělat opatření ke stavbě nových mostů. 

      20. června 
      nařízení  požadující zastavení provozu na železnici bylo  minulé  noci opět     
      odvolána
      včera do Dlouhých Mostů odvolaní a v tamních polích bivakující husaři znovu   
      odveleni do Hodkovic.
      Okolnost, že   to, co bylo před několika hodinami nařízeno,  je znovu opět   
      zrušeno svědčí o tom, že není plán, a      vládne bezradnost a to není s to    
      vzbudit v publiku   důvěru v naše válečné        velení..
      Italie vyhlásila Rakousku válku.

      21, června 
      Totéž  dělali dne si Prusové. Tento a následující den     

str. 313
proběhly v Rychnově  klidně . Je ticho jako před bouří.  Vládne všeobecná  úzkost, Neví     
      se, jestli  máme   doufat  nebo  se bát.?
23. června 
Železniční   doprava mezi  Libercem a Hodkovicemi  je zastavena. , koleje ve 2. zářezu u Rádla vytrhány,  rudé skály u Hodkovic kvůli   zasypání trati odstřeleny. 
									pag. 430
Prusové prý právě dorazili do Frýdlantu  a Chrastavy. Turnovská divize postupuje k Liberci. Není pochyb,že nepřítel  pronikne i do Rychnova.  Roste zděšení.  Mnozí obyvatelé pomýšlejí na   útěk.. Mnozí ukrývají své nejcennější věci.Kaplan P. Ullmann  dává své oděvy k Schmiedschneiderovi {krejčímu Schmiedovi } v místě,  a truhlu s prádlem k příbuzným do Černé Studnice.. P. Fischer  schovává svůj kufr do věžní komory,  domácí čeleď  svůj malý majetek na  seník,  a později pod  humno ve stodole.  Farář   přemýšlel , že pošle   velký  kufr  se zabalenými kostelními nádobami a mešními  rouchy  spolu s jinými věcmi do svého domova v Hořicích, což ale na štěstí nepodnikl, neboť tam by bylo nebezpečí o hodně větší než  zde

24.	24.června
Časně ráno přišli Prusové do Liberce., o poledni do Jablonce.
Jablonecký c.k. okresní  představený   Jelen  , který už den předtím utekl a přenocoval na Dobré Vodě v lázních,přišel ráno  na rychnovskou faru , kde byl vyhledán ¨starosty  z farnosti. Ti se ho naivně dotázali, jak to bude s rekrutováním, nařízeným  na příští den.?
V té době  byla právě bitva u Dlouhých Mostů s pronikajícími Prusy, při níž major lichtenštejnských husarů  Franz von Panz  spolu s 3. muži byl zabit.
Při   velké mši svaté měl farář Felger krátkou řeč o  povinném chování vůči proniknuvšímu nepříteli.
Poté co okresní představený  Jelen krátce na faře  poobědval odejel zde propůjčeným jednospřežím   přes Kopaninu do Turnova, aby nepadl Prusům do rukou. Krátce nato, přišlo 12 až 15 sedláků  z Vratislavic a Proseče 
									pag. 431
se svými spřeženími  přes Milíře  a  Rádlo do Rychnova a prchali  přes Košovy na turnovsko.Říkali, že Prusové nutí mladé lidi, kdekoli je najdou,  ke vstupu do vojska . Na tuto zprávu  utekli mnozí mladí lidé z Rychnova  a schovávali se v lesích okolo Malé Skály. 
Ke druhé hodině  odpoledne zpozorovali lidé z farního dvora  za sochou Anděla strážce v obilí  nepřátelské jezdce.
Po požehnání  uviděl Rychnov  první Prusy  z největší blízkosti. . Byli to dva zelení husaři, kteří s pistolemi v rukou pomalu jeli  starou cestou od Kokonína a rozhlíželi se na  všechny strany. U kříže  u dvou  lip  zůstali stát   a ptali se  přicházejících zvědavců
str. 314
chlapců a děvčat, zda se v obci nacházejí nějací rakouští vojáci 
Když dostali zápornou odpověď, jeli opatrně ke škole  a odtud vesnickou cestou ke prostranství u kostela . Když tam přijeli, obrátili se náhle vpravo a jeli jako na útěku  cestou zpět, přičemž jeden z nich  ,mezi kostelem a farou  ztratil  váček visící z jeho kožené čepice. Spatřili totiž  právě k čp. 100 přijíždějící hlídku 4 lichtenštejnů . Ale také ti  hned viděli Prusy  a honili je, ale nedohnali, neboť ti měli velký náskok.

Při svém návratu  měli lichtenštejnští červený  váček  a vzali si ho jako vítěznou trofej.,Poté, co si v hospodě u kostela koupili nějaký šnaps,  zmizeli v Dolní vsi  navždy.
Na faře  se zaměstnávali ukrýváním mešního vína v lahvích. Dávali je  pod vrstvu jablek ve sklepě , částečně i do jámy, vystlané hoblinami.
										pag. 432
Po 4. hodině se objevili v Rychnově na stejné cestě jako  husaři, dva pruští dragouni s nabitými pistolemi  v ruce, a chvíli nato  asi 40 zelených husarů  ,kteří  kouříce ze svých dýmek., zastavili mezi kostelem a farou a čas od času ze svého středu   vysílali předvoj až k viaduktu.Když zjistili, že vzduch je  nyní čistý, dali se do pohybu a jeli  Dolní  vsí  směrem na Hodkovice . V tak zvaném “ Höllelochu” za papírenským mlýnem se jim terén zdál zase nebezpečný , načež  udělali vpravo bok  a s přicházející nocí se vrátili přes Rychnov do Kokonína na nocleh.. 

Od tohoto dne přestala v krajině veškerá pošta a jiná doprava , na dlouho nebyly vidět noviny ani jiné časopisy,   nebyly žádné spolehlivé zprávy o tom, co se děje ve světě  a byli jsme odkázáni jen na často  zcela falešné a   nesmyslné ústní zprávy
Dnes se pověsil na Malé Skále  Starosta jabloneckého okresního zastupitelstva , nadlesní Holec, , údajně proto, že s Prusy, kteří zde  všude  slídili jako údajní kupci maloskalského panství , byl ve spojení a nyní se bál těžké zodpovědnosti.

25, červen 
Poté co uplynula noc v obávaném očekávání, objevili se ráno  v Rychnově pruské patroly  z Kokonína,  jezdily tryskem  sem a tam,  a následovalo několik průchodů . Kolem poledne  přišly dvě  pěší  roty   a táhly částečně za Plane směrem ke Košovům, částečně se usadily  poblíž železnice u pískové jámy na cestě  do Liščin  a zůstaly  tam  po dva dny. Každý sousední dům přinášel z počátku ochotně  jídlo, v domnění, že tak co nejdříve odejdou, . Ale brzy přišlo rozčarování, okolo 2 hodiny přišla  rekviziční skupina,  pěších pluků č. 27 a 67 pod vedením  podplukovníka , chráněná  mnoha husary,a zaujala
										pag. 433
místo u kostela. . Poslali pro starostu Franze Ullricha a
str. 315
požadoval během  2 hodin  4800 liber  chleba, 730 liber  masa, 232 liber rýže, 36 liber kávy, 36 liber soli, 2120 půlek piva nebo kořalky, 130 liber tabáku ,56 liber ovsa, 14 centnýřů sena a 20 centnýřů slámy. Všechny tyto věci  měla obec na vlastních  vozech dopravit do Kokonína a Jablonce., a protože se opatřování těchto věcí protahovalo, rozzlobil se podplukovník  a nařídil svému adjutantovi, aby jeli do vsi a dům od domu  brali dobytek, aby se vidělo, co obec má. Tím bylo dáno znamení k plundrování. Rekvírující vojáci byli  horlivě podporováni domácí lůzou, která neměla co ztratit. Aby učinili srdce pruského vojska tvrdším  a vystupňovali jejich nenávist k Rakušanům, ,četl se jim včera v Jablonci denní rozkaz, v němž se říkalo, že Benedek vpadl do Slezska,  že tam  vpád rakouských  barbarů se vyznačuje pálením a žhářstvím, znásilňováním žen a nabodáváním dětí. a jiné perfidní a zlé lži.

Za krátko  bylo prostranství před kostelem  plné dobytka, téměř každý dům, byť i měl jen jednu krávu, byl vyprázdněn. Nářek a úzkostlivý křik  byl strašný.  Po mnoha naléháních nechal se podplukovník obměkčit a nařídil ukončit akci. Bez ohledu na to vzali si  17krav , mezi nimi i dvě mladé březí krávy z fary. Nejvíce toho dne utrpěl kupec Anton Peukert a nájemce hostince Sluka, oba na kostelním prostranství , jejichž zásoby jídla a věcí byly   bezohledně vyplundrovány.

Na faře je  ubytován hejtman jménem “Liebeneiner” s osobním   sluhou a dvěma  koni. , ale přes den koná inspekce na viaduktu a i noci tráví  venku. Odmítá i přinesené jídlo   snad ze strachu z otravy  a požaduje víckrát za den jen chléb s máslem. 
											pag. 434
Tak jako v Rychnově, se podobně děla rekvizice i v Pulečném.  Jelikož starosta  sdělil, že během dvou hodin  požadované potraviny nesežene,nastoupil oddíl  27. pěšího pluku   o síle cirka 100 mužů  do Pulečného. Ti se rozdělili do řetězců , vnikali do domů  a brali  dobytek a všechno, co  se jim hodilo. V selském domě č. 115 , který patřil bývalému školdozorci   Ignazi Preisslerovi, šli rovnou do stáje  a chtěli odvést dvě nejlepší krávy. Příbuzní právě nepřítomného majitele   se zdráhali  požadované dvě  krávy dát a prosili,  aby si vzali tu třetí.  Na to byli   rekvírující rozzlobeni,  pročež  syn Franz  odtud chtěl  utéci. U vrat ho zadržel jeden voják. Majitel Ignáz Preissler , který v tom momentě přicházel domů, mu ho vytrhl a tázal se,  co vlastně se děje?  načež obdržel odpověď: “Vaši lidé se proti nám obrátili se sekerami a sekyrkami!” Mezitím  utekl syn  do za domem se  nacházející kůlny 

str. 316
prorazil tam starou zeď z břidlice a  dostal se udělaným otvorem pod kotec pro husy.Vojáci hledali všude,ale protože ho nemohli  najít. , sebrali otce a jako nějakého zločince  jím smýkali sem a tam , zamířili  mu na prsa zbraň a hrozili  mu kulkou, když jim hned nevydá syna. Protože to nemohl udělat vojáci s ním zle zacházeli a přes přímluvu   ho bez kabátu, s rukama  křížem svázanýma , odvedli  do Kokonína. 
										 pag. 435
Během této doby se požadované pokud bylo možno sehnalo a  kolona  šesti dvouspřežních vozů , naložená 820 librami chleba, 20 librami kávy, 24 librami rýže ,28 librami soli, 40 librami tabáku, 1 sudem piva a 29 centnýři ovsa, 16. centnýři sena, 20 centnýři slámy  se vydala od rychnovského kostela do Kokonína.

Z Rádla  ráno uviděli, jak  pruské regimenty, které den předtím bivakovaly v Dlouhých Mostech se posunuly o několik tisíc kroků na pole nad Jeřmanicemi  proti Záskalí , kde rozbili několik táborů.
V 11 hodin dopoledne  vpochodovala jedna  setnina  do Dolní vsi. Starosta Josef Schöffel  byl zavolán  a obdržel  požadavek, během dvou hodin  opatřit 1000 bochníků chleba, 20 centnýřů ovsa, 20 centnýřů sena,  20 centnýřů slámy, 20 kusů dobytka, 10 sudů piva  a 2 sáhy dřeva. To všechno přirozeně nemohlo být dodáno,, nepřítel se tedy spokojil  se 100 bochníky chleba, 4 centnýři ovsa, 2 kopami slámy, 4 polovičnímu sudy piva 3 lahvemi kořalky  1 fůrou dříví a 5. kravami.
Sebrané věci byly naloženy na 6 vozů  a odvezeny do Jeřmanic do tábora kavalerie, kamž se odebral i rádelský starosta. Tam byl jedním  hejtmanem dotazován na  naše vojsko. 

O 4. hod. odpoledne přepadli v Záskalí naši husaři pruský předvoj, což starostovi nahnalo strach. Silnice která vede z Dlouhých Mostů do Hodkovic, tam jak známo dělá oblouk okolo kopce,takže není vidět z jedné strany na druhou. Prusové  měli  v tomto oblouku zhruba  200 kroků od místa, kde bivakovali,  asi 15 mužů jako  přední hlídku Tu vyrazilo asi 30 rakouských husarů ze zatáčky, vrhli  se v okamžení na  Prusy, a třem z nich rozsekli hlavu, dva byli těžce zraněni , husaři ale zmizeli, dřív než Prusové mohli úspěšně 
										pag. 436
použít zbraň , právě tak rychle, jako  přišli. Hejtman  svolal příslušnou setninu,   udělil jim důtku a řekl mimo jiné:”Půlka světa nám závidí naše zadovky a vy oslové je nedovedete použít.. Proč jste včas nestříleli? ”  “Nemohli jsme”, odpověděl jeden z vojáků” protože Rakušané jakoby spadli s nebe  a zmizeli zase, jako by je pohltila zem”
Nyní byl vůz rádelského starosty postaven napříč přes  silnici, poraženo několik, stromů  a   udělány záseky. Mrtví Prusové byli  položeni do obilního pole, zranění odvezeni  do lazaretu.
str. 317
Když zase nastal klid, chtěl starosta jít domů. . Protože ho pruské přední hlídky  vrátily zpět, šel k hejtmanovi, ale ten mu řekl.:”Když  odejdete,  budete  považován za špiona. Musíte  tady  zůstat, dokud tu budeme.,”Starosta a  jeho syn  dostali nato každý porci  polévky,   maso  a rýži  , také jim  bylo  povoleno  chodit z jednoho ležení do druhého, , Plukovník  4. duryňského  pěšího pluku  č.72  , kterého také poprosil, aby směl jít domů, dal  mu stejné rozhodnutí a  přátelsky mu radil, aby zůstal, jinak že by sám na něj střílel. Starosta  přenocoval  spolu se  svým synem v jeřmanickém selském domě.   Když ráno vstali,  zdálo  se  to všechno jako sen, neboť už nebylo vidět jediného Prusa.
V noci z 25. na 26, ve 12 ½ hod. byla jedna  člen  pruské hlídky, jménem Augustin Brekler  od 67 pěšího  pluku v lese u Vrkoslavic  zastřelen svým kamarádem, který ho           
 zřejmě považoval za  nepřátelského vojáka. Je pochován na okraji lesa,  v blízkosti okresní silnice  naproti hostinci  Josefa Stixe  ve Vrkoslavicích , kam byl umírající přinesen. Nad hrobem zřídili tehdy kamenný památník ve tvaru pyramidy.

26. červen
Nové nepřátelské průchody,  zvláště kolem 1 hod. odpoledne , kdy tři setniny z Kokonína  pochodovaly kolem fary.  a sice jedna do Košov, 2 ostatní  přes  viadukt na Pelíkovice.
Právě v běhu jsoucí letošní sklizeň sena byla  tím velice rušena. Od 3 hod., odpoledne až do večera byly vidět silné oddíly vojska  od vojenského sboru  Prince Friedricha Karla  pochodovat od Dalešic  přes  Kopaninu  a přes  Záskalí  na Hodkovice.  Okolo 3 hod. opustil také na faře ubytovaný hejtman   naší obec  a odtáhl na Pelíkovice.

Tohoto dne v Hodkovicích Prusové silně rekvírovali. Mezi jiným  vzali děkanovi P. Josefu Hofrichterovi   koně  s postrojem  a vůz,  2 krávy,   pivo,  víno, seno,  oves,  a potraviny v ceně   711 zl. 10 kr.
Dnes se byly přestřelky   u Jílového a Zlaté  Hvězdy. .
Navečer  se říkalo, že  je opět na 4000 mužů v Kokoníně a že Prusové jsou už v Turnově.

27. červen
Od časného rána nové  pochody  z Kokonína  do Hodkovic , mezi tím pruští dragouni , mnoho proviantních a  muničních vozů, také šestispřežní káry a kanony. . Od ½ 8 do 8 hod.  (během mše) táhla  nepřerušená kolona vozů   za povyku a zpěvu  kolem fary.
Kontribuce malým vojenským oddílům stále trvají.  Lidé začínají mručet, říkají “Kam až oko sahá,
str. 318
jsou vidět jen hory jako přirozená pevnost a  nepřítel přichází  
										pag. 438
bez zábran až hluboko do země.” Jiní říkají: “ Jen je nechte jít do léčky, u Kosmonos  už jim uděláme konec.”
Odpoledne  sem dorazilo na 100 pruských pionýrů a zároveň s nimi mnoho  kočárů, v nich vyšší vojenští úředníci a inženýři, kteří měli zas úkol znovu zprovoznit železnici mezi Rychnovem  a Hodkovicemi. Přitom byli na faře ubytováni  dva štábní důstojníci,  a jeden adjutant, pak 3 muži a 4 koně. Večer  bylo vidět první pruskou lokomotivu.
Večer se konala pro Rakousko nešťastný bitva u Podolí.

28. červen
Od  časného rána do 8 hodin  projížděl  silný dělostřelecký  pruský park. Okolo 9 hod. byla slyšet   kanonáda od Mnichova Hradiště. – Přijelo 4 nebo 5  pruských  poštovních  vozů  , které zůstaly stát  2 dny na kostelním prostranství . 
V poledne   přijel od  Dlouhých Mostů železniční vlak  s pruskými dělníky , kteří měli  za úkol   uvolnit červený zářez  u  Hodkovic   .Tito lidé chodily v zástupech  do hostince “U města Prahy ” naproti kostelu a  požadovali prudce   vejce. Sestra hostinského  je  obsluhovala.Jeden z nich se rozhlížel  kolem,  našel   20 zl. a sebral  je. Sestra hostinského   ho  zadržela, on jí ale udeřil pěstí a utekl.  Vyšší důstojník , kterému byl případ oznámen,  chtěl toho “chlapa” nechat  zastřelit, ale  ten i s penězi zmizel beze stopy. 

V poledne   přišel ubytovatel   do Rychnova    aby ubytoval 600  kyrysníků se stejným počtem koní . Znovu velká úzkost., Sotva bylo ubytování z nouze  opatřeno, oddíl odejel.  Byli to gardoví  kyrysníci  krále od 7.pluku .Každá kůlna, každá zchátralá stodola dostaly  určitý počet koní. Vlastní dobytek musel udělat místo  a  opustit stáje.  Brigádní generál  a plukovník  byli nastěhováni do hostince “U města Prahy”. Na faru přišli k už 
											pag. 439
ubytovaným hostům ještě  4 muži a 8 koní,  dohromady toho dne 12 lidí a 12   koní  ve stáji, kůlně a stodole.  Přirozeně bylo třeba i mužstvo krmit,  jejich trávící orgány  konaly neslýchané,  přece ale mnozí z nich byli ve svých požadavcích velice skromní.
Plukovník diktoval svému hostinskému, panu Slukovi,  na  jídelní lístek mimo jiné čerstvý salát, a na jeho vyjádření, že v celé vsi se  salát nenajde  ho chtěl probodnout, , aby dal příklad, na “takovém rakouském psu”. Teprve když byl zavolán pan starosta a potvrdil, že skutečně  v obci není žádný salát, změnil pan plukovník svůj polední program.

Odpoledne byla velká bouřka a déšť, takže sklizni sena  ve farních rybnících bylo opět zabráněno.  Navečer musel jet  farní čeledín do Dlouhých Mostů pro proviant a přijel šťastně  zpátky  ve  2 hod. v noci, ale s rozbitým voze
str. 319
Také Rádlo dostalo odpoledne  ubytování  a sice jednu baterii včetně  jedné eskadrony  kyrysníků. dohromady 335 mužů a 375 koní  Obec měla  do večera  opatřit opět 320 lahví  piva,  několik  lahví vína,  4 centnýře  tabáku  nebo 300 cigaret. Představa, že obci nic  nemá,  se nebrala v úvahu,   peněžní náhrada byla odmítnuta.  Musel se proto večer   v 9 hod. poslat vůz do   Liberce,  aby se nakoupilo,   ale tam také nebyl tabák k dostání. Koupili několik cigaret  a ty byly přijaty.
Dolní část  Pulečného   byla také obsazena gardovými kyrysníky.

30. červen
Časně ráno bylo slyšet dělostřelbu od Kosti. Když P. Felger o půl osmé  šel  do  Rádla na bohoslužbu  zpozoroval, jak osení je na celém kopci  vpravo i vlevo od cesty  na šíři sáhu   udupáno od koní  kyrysníků, kteří tam včera  jeli nahoru. V rádelské škole byl ubytován hejtman od dělostřelců.
											pag. 440
Na mši svatou přišlo  30 pruských vojáků. Po jejím skončení přišli   3 pruští dělostřelci ( 1 poddůstojník a 3 vojíni) do sakristie    a  poté co odložili poboční zbraně, vyslovili před farářem přání,  aby se  moli vyzpovídat  a přijmout  sv. přijímání u oltáře. Když ses  tak za povznesení  shromážděných věřících stalo,  požádal jeden z nich, jménem Klaus z okolí Magdeburku  v slzách pana faráře, aby byl tak hodný a napsal jeho rodičům,  že jejich syn  před začátkem bitvy  se posilnit sv. svátostmi  a jde  oddán Bohu  do boje. Splnění zbožného přání bylo s radostí  přislíbeno.
Při noční vycházce uviděl p. farář,  jak  Prusové . v zahradě rádelského  řezníka Weisse  zabili rekvírovaného vykrmeného vola  a rozdělovali maso mezi mužstvo.

Během toho byla v Rychnově vyplundrována  farní stodola. Přivezli vůz a naložili ho tam se nacházející slámou, , která je letos vzácná. Ohrazení proti tomu, učiněná p. farářem u  generála v hostinci nebylo  vzato na zřetel.
Po obědě se kyrysníci chystali k odjezdu, a  okolo 1 hod. táhli, hulákajíce a zpívajíce, k Hodkovicům. Ve stejnou dobu byl  kůň sedláka Tischer.Naze rekvírován a  zapřažen s farním koněm  a farní čeledín  Wenzel Wünsch byl donucen  vůz se slámou, stojící na farním dvoře, údajně jen dopravit do Hodkovic. Kyrysníci, většinou z Uckermarky {jihozápadně od  Štětína} byli na svých  vysokých koních, vpředu a vzadu  opancéřováni,  impozantní lidé. Dojem, který zanechali je ale poněkud nepříznivý,  jak co se týče jejich chování, tak  upotřebitelnosti  ve válce. 
										pag. 441
Mnohému  se musela podat při nasedání stolička, ,protože se nemohl vyšvihnout.na koně  
Jako proviant na cestu si vzali 40 centnýřů ovsa, 12 centnýřů sena, 30 centnýřů slámy,  640 kusů chleba, 13 centnýřů masa,  50 liber soli, 5 měřic octa, 6 věder a 24 mírek  kořalky  a 2 libry pepře, kteréžto předměty se jim musely dopravit jako přípřežní fůry..
str. 320
Poté co  od předevčírem na faře ubytovaní  voj.  úředníci  včetně svých sluhů  a před farou stojících  poštovních vozů  už dnes dopoledne  odejeli  směrem na Hodkovice,  jsou   Rychnov  a Rádlo s výjimkou  několika  stráží  na železnici  bez nepřátelského vojska.

Všichni si svobodněji vydechli , sám P. Ullmann,  který od 24.  června  nepočítáme-li dobu mší svatých, byl dnem i nocí zavřen ve své místnosti  a nedal se vidět., se znovu  objevil. 
Mluvilo se o chování pruských vojáků  a bylo mínění, že s nimi zde, přes mnohé přehmaty  a  válkou vynucených rekvisic  přece jen se dalo vyjít,  k čemuž samozřejmě přispěla i okolnost, že nikdo před nimi neutekl a nenechal prázdný dům , že  se lidé  co nejlépe starali o jejich zásobování  a mohli se s nimi jako Němci domluvit a že zatím se nesetkali s žádným odporem   a netekla krev  a že, obklopeni horami, se stále museli obávat  přepadení.

Po odpoledním požehnání  přišel na  faru pulečenský Ignáz Preissler , který se včera vrátil domů, a vyprávěl své zážitky. 3. dni ho drželi  jako zločince  při  tupení a  zlém nakládání  byl vláčen sem a tam, nejprve do ležení v Kokoníně, pak do Jablonce , odtud  do Turnova  , mezitím mu bylo vyhrožováno zastřelením  a konečně ho na mnohé prosby  z posledního místa  pustili domů.
											pag.442
V jeho nepřítomnosti  byl  jeho dům  po dva dny  a dvě noci  obýván pruskou patrolou , sám jeho syn  , po němž se pátralo,    už  před delší dobou  v ženském převlečení ze svého úkrytu utekl. 
Od dnešního  poledne  nebyl v celém Rychnově k dostání   ani žejdlík piva. Odpoledne od záskalských kopců zase  byly vidět  pruské vozy, jak jedou k Hodkovicům.
Navečer  byla slyšet silná kanonáda z oblasti Jičína 

30. červen
Opět vládne stísněná nálada, . Tu a tam je slyšet  dělostřelba  z velké dálky, a každým okamžikem se bojíme nových průchodů vojska.
Farní čeledím se ještě s přípřeží nevrátil.
Proslýchá se, že Prusové  jsou už za Jičínem.
V Turnově  a Hodkovicích  byly zřízeny vojenské  špitály.
Navečer  přijel  pruský král v Bismarkově doprovodu  do Liberce a ubytoval se  v hraběcím zámku. Liberečané museli denně  platit válečnou daň 2000 tolarů.

1.červenec(neděle)
Železnice je už volná až do Turnova. Několik vlaků veze raněné do Liberce. 
Otec P. Fischera je zde na návštěvě. Vypráví,  že Tanvald 
str. 321
         a hory jsou dosud uchráněny veškeré nepřátelské invaze.
Pruský král s Bismarkem se vydali vozem z Liberce  do Sychrova , kde přenocovali v knížecím zámku.  
Okolo 11 hod. v noci byly převezeny  ostatky sv. Jana Nepomuckého  z Prahy do Salcburku

2. červenec 
Začíná nový školní rok .Přeložení a přijímání našich školáků. Velký strach před Prusy, pokud by byli poraženi a měli  tudy opět táhnout. 
O půl 11 dopoledne  dlouhý vlak  dolů s municí,  vojenským materiálem a vojáky. Odpoledne totéž  nahoru s raněnými. 
											pag. 443
Říká se, že  král jel ze Sychrova  přes Jičín k Hořicům. . V jičínském rybníku  na den sv. Petra   a Pavla  v důsledku špatného rozkazu se utopilo 300 našich,  a mnoho set bylo zajato. Italské  pluky prý  přecházejí k nepříteli.  
P. Fischer , který dnes byl na návštěvě  v Hodkovicích  sděluje, jak tam jeden pruský voják  opět  vrátil na faru láhev ukradeného mešního vína. 

3. červenec
Pro nás nešťastná bitva  u Sadové. . Od časného  rána  až do večera je slyšet kanonádu. 
V 10 hod.  dopoledne dlouhý vlak  dolů s proviantem a pruskými vojáky,  o čtvrt hodiny později totéž  s nákladními a osobnímu vagóny.  Odpoledne  o půl 4.  vlak s raněnými směrem k Liberci.

4. červenec
Několik vlaků se  zajatými Rakušany a raněnými. Jinak klid. Farář Felger  na návštěvě v Jablonci, kde slyší, že tamní fara  měla dodat  Prusům jen slámu, žádný dobytek ze stáje neztratila,  a rekvírovaný kůň  byl po 8. dnech zase vrácen. 
Vypráví se, že lidé,kteří byli s přípřeží vzati Prusy,   svůj povoz  opustili a s vrátili se s prázdnýma rukama.

5. červenec
Vlaky s raněnými a zajatci směrem na Liberec, jako včera.
P. Fischer na návštěvě v Dlouhých Mostech.
Protože stále ještě všechna doprava stojí, a jest se obávat plundrování  nezaměstnaného proletariátu,  vytváří se v Rychnově  stálá noční hlídka z členů obecní rady, veteránů a turnerů.
											pag.444
6. červenec
O 9. hodině ráno dlouhý vlak dolů  s  kanony, a muničními kárami.
Později nahoru  transport nemocných.

7. červenec
Několik   vlaků nahoru  s raněnými a zajatci, doprovázený pruskými červenými husary.
str. 322
  Theolog dr. Twrzník  z Č.Dubu  byl zde  na návštěvě a vypráví, jak to při průtahu Prusů bylo v jeho rodné obci.
Odpoledne vlak  směrem na Liberec s asi 30. ukořistěnými rakouskými kanony.
Pietschbauer se vrátil  i s koňmi. 

8. červenec
( Prusové vstoupili do Prahy)
Vlaky nahoru s raněnými as zajatci,  pak jednou s 18 a pak 13 ukořistěnými kanony.
U Augustina Schiefera  byl uplynulé noci pokus o vloupání
Sekerník Josef Preissler  junior , který v posledních dnech dělal pěší túru se svým švagrem  Augustinem Hofrichterem  přes Turnov, Jičín  Hořice., Bělohrad, a Lomnici,, sděluje na faře, co cestou viděli a zažili.

9. červenec
Vlaky nahoru se zraněnými a dolů s proviantem a municí
P. Fischer na návštěvě v Liberci
Pacholek z papírenského mlýna, který se šťastně vrátil i s povozem sděluje že příští den bude propuštěn  i farský čeledín s koni 

10. červenec
Vlaky jako včera
Pověst, že Prusové vnikli do Prahy  bez odporu  a předepsali městu kontribuci  2 miliony
Vojska našich spojenců mají stát nečinně v Duryňsku.
											pag. 445
12. červenec
Jeřmanický farář P. Kočí  a letařovický učitel Čumpelík jsou zde na návštěvě.
Pruské vlaky s raněnými nahoru a s proviantem a municí a doplňovacím mužstvem dolů.
Říká se, že Benedek se poděkoval a kníže  Lichtenštejn se stal nejvyšším velitelem.
Česká Lípa zatím viděla jen  4 Prusy.

13. červenec
Vlaky dolů s proviantem a s pruským záložním mužstvem.
Farář obdržel od svého bratra v Hořicích  tužkou psaný dopis, který přinesl  cestující kramář z Navarova.

14. červenec
Pruské vlaky nahoru a dolů. 
Říká se, že Prusové postoupili až na vzdálenost  6 hodin od  Vídně
str. 323.
Po předcházejících  deštích  je dnes druhý krásný, jasný den. Sklizeň sena z úhorů.

15. červenec
Ráno velice silná bouřka,  den velice hezký. 
Časté, velice dlouhé vlaky nahoru a dolů. 
V ranních hodinách  na kostelním prostranství  zdejší  kramáři prodávali  veřejně pruský tabák
Rozdělování cen   zdejším pilným dětem za náboženství.
V 7 hod. večer  přišlo sem  od Kořenova  na 60 prázdných  dvouspřežních selských vozů  bez vojenského doprovodu  směrem na Hodkovice.

16. červenec
Vlaky nahoru se zraněnými, a s ukořistěnými děly, dolů s množstvím čerstvých pruských vojáků..
Služka od dobytka  Františka Bortošová, která navštívila své rodiče v Děčíně, se vrátila a přinesla  z českodubského děkanství  několik    novějších  výtisků novin( první, které jsme  za 3 týdny v Rychnově viděli.)
Včera tady procházející  pruští  formani stojí, jak se říká,  u Jílového a rekvírují  v Pelíkovicích a Radoňovicích  oves, seno a koně.
											pag.446
17. červenec
Nové vlaky se zajatci  a raněnými nahoru a  s postupujícím vojskem dolů. 
U Dlouhých Mostů  měli být pruští  formani, kteří chtěli  rekvírovat seno  z luk, vyhnáni tkalci s hráběmi.
Farář Felger  nechal najatými lidmi své úhory  zorat-.

18. červenec
Vlaky  se zraněnými,  pruskými doplňujícími  jednotkami a proviantem
Jablonecký p.vikář Miksch byl zde na  návštěvě.
Je slyšet vzdálení dunění děl.

19. červenec
Na dnes připadající rychnovský jarmark se nekonal.
Byl pochován školní provizor Adam Mutter

20. červenec
Vlaky jako včera a předevčírem
Říká se, že Prusové došli do Brna.

21. červenec
Poprvé zase byly vidět v Rychnově Reichenberger Zeitung
Odpoledne vlak  s mnohými pruskými muničními vozy.
         Pruští poštovní zaměstnanci  v Hodkovicích  našli   už od jara údajně ztracené ve   
         skutečnosti ale neexpedované hodkovické matriční duplikáty , a předali je příslušné faře.
str. 324         
22. červenec
Ukořistěné kanony nahoru a  pruské doplňující jednotky dolů vlakem
Říká se, že Bavorsko bylo u Kissingen Pruskem poraženo.

23, červenec 
Vlaky s ukořistěnými kanony nahoru a s muničními kárami dolů.
Proslýchá se, že Prusové stojí u Floridsdorfu  v nejbližším okolí Vídně.

24. července
Farní čeledím se s koni šťastně vrátil  z Poisdorfu v Rakousku , ale bez vozu, který za, musel nechat, poté co 25 dní  byl u Prusů jako  přípřež
											pag. 447
25, červenec
Dnes jako včera pruské vlaky se zajatci   a raněnými . Naše  školní děti dělají  cupaninu. 
Strach z nových  rekvizicí  koní  Čeledín z papírenského mlýna utekl večer s koňmi do Černé Studnice

26. červenec 
Farní kůň ráno zpět z Dobré Vody. 
Vlaky s ukořistěnými rakouskými  kanony vzhůru, jiné s pruskými obléhacími  děly dolů. 
Hodkovický p. děkan  P.Hofrichter  byl zde na návštěvě, Hodkovice mají  zase ubytováno asi 800 mužů, z nich 10 na faře.

27. červenec
 ;       Stráž	 na viaduktu  (2 zeměbranci od Bromberka) si vyprosili na faře snídani.
Mlat ve stodole  na farním dvoře se opravuje.
Už týdny   skoro denně déšť.
Mnoho vlaků nahoru s pruským vojskem, rakouskými ukořistěnými kanony  a raněnými.

28. červenec
Prchající  kontrolor krajské pokladny v Jičíně p. Joachym Strnad ( bratr  semilského děkana) byl zde na návštěvě   při své cestě do Litoměřic

29. červenec
Farář Felger  s p. Strnadem odpoledne  na jablonecké posvícení.

30. červenec
Po celý den pršelo, Farář Felger s p. Strnadem  do Č.Dubu, odkud p.Strnad jel do Č.Lípa poštovním vozem
Při návratu byl farář Felger v nebezpečí, že jeho kůň bude Prusy rekvírován

31. červenec
P. Fischer na návštěvě v Jeníšovicích a Turnově
Začátek rychnovské sklizně obilí
V Liberci a Turnově  prodávají Prusové plesnivý chléb
str.325
 Zdá se, že Prusové táhnou domů, neboť  železnice dopravovala mnoho vojska ve směru     
  na Liberec.
										pag. 448
1. srpen
Ode dneška mělo začít dojednané příměří mezi Rakouskem a Pruskem	
C..k.okresní starosta Jelen ,který utekl,  se vrátil z okolí Pasova.
Celý den prší.

2. srpen 
Poněkud jasněji.  Pruské vojsko  jede vlakem  zpátky- Do Černé Studnice uschované truhly  P. Ullmanna se vrátily.

3. srpen
Severovýchodní strana fary   byla pokryta novými šindeli, Prusové se masově vracejí vlaky  směrem na Liberec. , mezitím i vlak se čtyřmi lokomotivami a 44 vagony.

4. srpen
Po celý den pršelo. 
Pruský král s hlavním stanem  jel tudy na Liberec  ve vagonu ozdobeném květinami, Jiný vlak   jel nahoru se 3 lokomotivami a 42 vagony s pruským vojskem a  s raněnými.

5. srpen 
Poměrně jasný den.
Pruští rekruti  dolů vlakem
V důsledku války  vypukla cholera. Několik rodin  z Mladé Boleslavi prchá před ní   na vozech do hor. 

6. srpen
Slunečný den  Sklizeň obilí v Rychnově v plném proudu. Do konce měsíce pruské vlaky sem a tam. Často je  vidět ukořistěné předměty, jako nábytek, postele, kočáry a . přepravovat je  vlakem do Pruska.

7. srpen
Dopis, datovaný 12. července  od p. faráře Rösslera z Kraslic došel sem poštou.

8. srpen  až 14. srpen
Nic zvláštního. Většinou deštivé dny

15. srpen
Hodkovický děkan P. Josef Hofrichter slaví svou sekundici, zatímco v jeho domě je ubytováno 5 mužů pruské domobrany

16, srpen
Rychnovský podučitel  Klinger obdržel ustanovovací dekret jako učitel na soukromé škole v Penzingu u Vídně.
str. 326									pag. 449
17.srpen 
Deštivý den . Navečer  pruští dragouni  jako ubytovatelé do Jablonce

18. srpen
Čilá vlaková doprava. Mnoho pruského vojska vlakem do Liberce.

19. srpen ( neděle)
Dopoledne je vidět dlouhé kolony Prusů pochodujících na Záskalí.
Když šli lidé z hlavní mše, jelo z Hodkovic  do Jablonce přes prostranství u kostela množství pruského dělostřelectva.
Ode dneška  do 2, září  dostaly Hodkovice  posádku pomořanských pěšáků a dělostřelců.

20. srpen
Od dnešního večera až do rána  museli na Rádle ubytovat  63 mužů  ze  všech druhů zbraní, kteří z lazaretů šli ke svým plukům-

21. srpen 
Prusové, ubytovaní v Hodkovicích a Rychnově se navzájem navštěvují.

22., srpen
P. Fischer  na návštěvě v Jablonci.  Tam narazil na pruské vojsko, (400 mužů) které je tam od 19. Na jablonecké faře je ubytován hejtman  od  artilerie-

23. srpen 
V Praze podepsána mírová smlouva mezi Rakouskem a Pruskem
Mnoho pruského vojska vlakem do Liberce.

24. srpen  
Hodkovický děkan zde na návštěvě, vypravuje, že zase musel ubytovat 10 mužů a 3 koně.. 

25. srpen
Sklizeň ovsa. Přípravy na seté ozimů. Krásné počasí-

26. srpen
Rychnovský  den pobožnosti. Farář Felger  v Držkově  slouží mši při tamním posvícení.
V Železném Brodě vypukla cholera

27. srpen
Ráno  okolo 8 hodiny hodkovická pruská rota  střelců má  pochodové cvičení do Rychnova., utábořila se  na cestě za farou naproti kostelní zdi. Po hodině se vrací zase do Hodkovic zpět.

28. srpen
Šumburský teolog Josef Eiselt  je zde na návštěvě. Podučitel Klinger  odchází na své působiště v Penzingu.
str. 327
										pag. 450

Velký požár v Č. Dubu. Ulice od náměstí  k horní bráně  shořela-.V plamenech nalezl smrt jeden pruský voják. 

29. srpen
Bouřka s trochou deště . Mnoho Prusů jede domů drahou-

30. srpen
Jedna pruská vojenská hudba   šla tudy do Jablonce. 
Do Olomouce  uklizené lokomotivy a vagony Jiho-severoněmecké spojovací dráhy se vrátily zpět, mezi nimi jeden dlouhý  trén do Liberce.

1.	září
Domácí správa přebírá  Liberecko-Pardubickou dráhu. Nový jízdní řád. Denně jen 2 vlaky  nahoru a 2 dolů.

3.září
P. Fischer  přinesl z Liberce zase rakouský šňupavý tabák. 
Uvedení nového podučitele  Josefa Wodičky  v Pulečném. 

8. září 
Jeden sedlák z Černilova u Bělohradu  ,  do jehož vozu byl zapřažen  náš kůň (poté, co se  rychnovský vůz rozbil  ) přišel do Rychnova  a zjišťuje, že    jeho vůz je Prusy ponechán v Rakousích.

18. září
Poslední pruští vojáci odtáhli z Čech. 

28. září
Na svátek zde přítomný šumburský  farář P. Josef Krupař dostal u stolu presentaci na  faru ve Bzí.

2.říjen 
Příjezd nového rychnovského  podučitele Wenzela Weizdörfera , rodáka z Košťan u Teplic

12. říjen 
Ve  farnosti vypukla cholera. V Pulečném dnes 3 úmrtí na choleru.

13., říjen
Večer v 8.  hod. shořel dům a  stodola rádelského sedláka Philippa Schäffela.

15. říjen
Jablonecký kaplan  P. Franz Gaudek  přesídlil jako farní administrátor do Šumburka. 

21. říjen
 Před Prusy do Salzburka  ukryté ostatky sv..Jana Nepomuckého  byly dnes slavnostně  z Vyšehradu předány pražskému dómu. 
										pag. 450
str. 327
Velký požár v Č. Dubu. Ulice od náměstí  k horní bráně  shořela-.V plamenech nalezl smrt jeden pruský voják. 

29. srpen
Bouřka s trochou deště . Mnoho Prusů jede domů drahou-

30. srpen
Jedna pruská vojenská hudba   šla tudy do Jablonce. 
Do Olomouce  uklizené lokomotivy a vagony Jiho-severoněmecké spojovací dráhy se vrátily zpět, mezi nimi jeden dlouhý  trén do Liberce.

2.	září
Domácí správa přebírá  Liberecko-Pardubickou dráhu. Nový jízdní řád. Denně jen 2 vlaky  nahoru a 2 dolů.

3.září
P. Fischer  přinesl z Liberce zase rakouský šňupavý tabák. 
Uvedení nového podučitele  Josefa Wodičky  v Pulečném. 

8. září 
Jeden sedlák z Černilova u Bělohradu  ,  do jehož vozu byl zapřažen  náš kůň (poté, co se  rychnovský vůz rozbil  ) přišel do Rychnova  a zjišťuje, že    jeho vůz je Prusy ponechán v Rakousích.

18. září
Poslední pruští vojáci odtáhli z Čech. 

28. září
Na svátek zde přítomný šumburský  farář P. Josef Krupař dostal u stolu presentaci na  faru ve Bzí.

2.říjen 
Příjezd nového rychnovského  podučitele Wenzela Weizdörfera , rodáka z Košťan u Teplic

12. říjen 
Ve  farnosti vypukla cholera. V Pulečném dnes 3 úmrtí na choleru.

13., říjen
Večer v 8.  hod. shořel dům a  stodola rádelského sedláka Philippa Schäffela.

15. říjen
Jablonecký kaplan  P. Franz Gaudek  přesídlil jako farní administrátor do Šumburka. 

21. říjen
 Před Prusy do Salzburka  ukryté ostatky sv..Jana Nepomuckého  byly dnes slavnostně  z Vyšehradu předány pražskému dómu. 
str. 328
V říjnu  prodali dědicové p. Franze Römische  panství  Malá Skála velkoobchodnímu domu Johna  B. Oppenheimera v Lipsku za 480 000 zl.

Ve druhé polovině října  objížděl J.M.  císař František Josef  letošní válečná pole  a 31. října přijel  v 6. hod,. večer  za doprovodu ministra Belcrediho do nádherně vyzdobeného a osvětleného zámku Sychrov , kde  Jeho jasnost kníže Kamill von Rohan  mu představil  shromážděné patronátní duchovenstvo . knížecí úředníky a lesní personál ..
Jeho majestát se ptal. duchovních, jak to bylo při pruské invasi a zda už byly vyplaceny poškozeným osobám válečné  náhrady ze státního fondu?
Tohoto večera obdržel  knížecí rada H.Janig  rytířský kříž  řádu Františka  Josefa  a těžce nemocný  panský rada a patronátní komisař Čech dostal zlatý záslužný kříž s korunou.

Někteří  z patronátních duchovních   byli pozváni,  aby  na Sychrově přenocovali, a sice  nedávno záslužným křížem vyznamenaný  semilský jubilant , děkan a okr. vikář P.Josef Strnad, pak lomnický děkan Schalk,českodubský děkan  Jesina, ruprechtický  farář  Forman a rychnovský farář  Felger. První, aby následujícího dne sloužil mši svatou, ostatní, aby mu asistovali. 

Ráno v půl 8 hod. ( 1. listopadu) byl J.M. přítomen mši   a bezprostředně poté odejel zvláštním  vlakem na Hodkovice.
V 9. hod. dojel na rychnovské  nádraží, vystoupil z vlaku  udělal přehlídku  v parádě nastoupených jabloneckých střelců , dal několik dotazů jabloneckému okresnímu starostovi Jelenovi 
											pag. 452
a rychnovskému kaplanovi P. Fischerovi ( který zastupoval  ze Sychrova se dosud nevrátivšího  faráře) a odejel po zhruba čtvrthodinovém pobytu zase do Liberce.

23. listopad
zemřel  zdejší kantor  Franz Rudlof 

.24 listopad
Od tohoto okamžiku přechází právo štoly z Rádla na rádelského učitele.

2. prosinec
umírá ve Svijanech J. Johann Čech, knížecí rohanský panský rada a patronátní komisař

11-prosinec
Napoleon III. stáhl své posádky, které od 14. července chránily   Řím,  takže věčné město bylo vydáno revoluci.
str. 329
	Pruskou invazí v r. 1866 způsobené úředně schválené škody obnáší:
v Rychnově				4 241 zl
v Rádle 					3 367 zl
v Pulečném				1 480 zl 

dohromady				9 088 zl. k.m.

P o z n á m k a    k  r. 1360 na pag. 453
Mnichovohradišťský klášter  cisterciáků měl patronátní právo nejen v Rychnově  ale i u jiných kostelů na své državě, jmenovitě v Mukařově, Hlavici, Březině, Mohelnici, Loukově a Jenišovicích atd., 

str. 330									pag.453

		 M a l á   k r o n i k a   
           r y c h n o v s k é    f a r y

1143
Miroslav, předek pánů  z Vartenberka  a Valdštejna . předává jím před 7. lety založenému  cisterciáckému  klášteru Sedlec  jako dotaci mezi jiným Hodkovice (Liebenau)   Viz Erben Reg. 103 a 104

1147
Heřman z Ralska mladší, nejvyšší komorník vévody Soběslava II  a dědeček Beneše Heřmanova   zakládá cisterciácký klášter ( u Mnichova Hradiště) a povolává sem bratry z rok předtím založeného kláštera Plasy
Viz Frind, Kirchengeschichte , str. 296

1250
Zakládá Beneš z Vartenberka , purkrabí kladský,  dominikánský klášter v Turnově ke cti  Nanebevzetí P. Marie

Ve třináctém století byl pravděpodobně mnichovohradišťskými cisterciáky v jejich lesích založena osada Rychnov a v následujícím století měla už faru.

1359
Krátce  po tomto roce  dostal  řád cyriaků (Ordo de poenitentia beatorum martyrum-Křížovníci s rudým srdcem) patronát nad farním kostelem v Držkově a Jablonci

1360
Umírá mnichovohradišťským cisterciáckým opatem dosazený rychnovský  farář Jan (viz Libri confirm.l )
Rochlický farář  Petr resignuje  na své beneficium a vstupuje do  českodubského kolegia  Johanitů.
Po 18. říjnu  instaluje farář z Vratislavic ( nyní Maffersdorf vlevo  od  řeky Nisy) Hemlina,  který na místo + faráře Petermana  byl presentován Janem z Bibersteina

1361
V lednu přichází na místo + rychnovského faráře Jana jiný.
         											pag.454
 Jan, syn  Alberta ze Sebnice, kterého presentoval mnichovohradišťský opat Wernherr a jeníšovický farář  ho instaloval. (Viz Libri conf., l)

Po smrti faráře ze Bzí Jana byl (18. ledna )  tu farářem  kněz Mauric ze Železného Brodu , kterého presentovaůl Jarko ze Železného Brodu a železnobrodský farář instaloval 

Farář Mikuláš resignoval na cyriackou faru v Držkově.Po resignaci jabloneckého faráře Šebestiána  byl tam cyriacký kněz Leo, kterého presentoval cyriacký  velkopřevor Albert, a farář z Vratislavic instaloval
str. 331
1363
umírá hodkovický farář  Wenzeslaus . Na jeho místo přichází  v srpnu Janem z Dražic a jeho synem presentovaný  kněz Petrus ze Světlé,   který byl do svého úřadu uveden letařovickým farářem .

1369
Mnichovohradišťský opat  obsazuje   uvolněnou rychnovskou plebánii  novým farářem (Viz Libri confirm,.)

1373
1374
 totéž

1376
Hodkovice patří pánu z Biberštejna

1384
Fara v Rychnově neplatí  žádný desátek  , neboť je připojena k cisterciáckému  klášteru , je obstarávána  jen administrátorem. (Frind, Kirchengeschichte  1,229)
V tomto roce obsazuje  velkopřevor  johanitů  uvolněnou  faru v Loukovci  viz L.Conf.)

1389
Rychnov dostal nového duchovního správce ( Viz Libri conf.)

1393
7. května  . Se souhlasem rytíře Ctibora  z Vlastibořic   byl  směnou   farář z Vlastibořic s dosavadním plebánem v Uihocan. Semilský farář ho instaloval.  (viz L.C.)

1395
V dubnu nastupuje na místo   v témže  roce zesnulého faráře  Cruxe jistý  Martin z Turnova , který byl instalován jenišovickým farářem. 
											pag. 455
1415
6.. července  Jan Hus v Kostnici upálen.
V tomto roce   sestává českodubský konvent Johanitů    z komtura, převora, hospodářského správce  panství , domácího kazatele  a jiných bratří.

1418
Mnichovohradišťský cisterc. opat obsazuje   uvolněnou rychnovskou plebánii  novým farářem

1419
Krátce před vypuknutím husitských válek  prodává Mnichovohradišťský  cisterciácký klášter  farnost  Rychnov   a ves Rádlo včetně dvora ve Svinarech a 4. poddaných v Nudvojovicích  Jindřichovi z Valdštejna –Vartenberka  za 500 kop grošů českých
						(Palacký, Archiv “1-517)
str. 332
1420
Orebité, vedení Hynkem Krušinou  z Lichtenburka táhnou na Rumburk  a rytíř Diviš z Miletínka , pak Jakub Kromesin z Březovic a Hartig z Rousínova  před silně opevněný  cisterciácký klášter  u Mnichova Hradiště , vzali ho 30. dubna  útokem , vyplundrovali ho , zavraždili mnichy , kteří neutekli a  předali  nakonec všechno plamenům
							 (Palacký, III, 2, 101)
Klášterní majetek   vzali většinou  páni z Valdštejna  a Vartenberka  do zástavy, král Vladislav II jim jí potvrdil s podmínkou,  že  jen  opat   z Mnichova Hradiště  ji  může vyplatit.   	( Listina v Dobnerových monumentech, 1,261)

1421
Pražský řádový dům cyriaků  (v blízkosti dnešního kláštera   milosrdných bratří) byl husity zničen

1423
husité zničili českodubskou komendu johanitů   (Frind: III, p. 219)
Turnovský kněz Valentin  a turnovský dominikán Jan Chrust   byli  zbaveni podezření z viklefismu 	(  Viz akta consistorii Zitaviensis)

1424
turnovský dominikánský klášter   husity z gruntu zničen,  mniši za živa upáleni, jen klášterní kostel zůstal stát 						(Palacký III, 2,232)

1432
2. srpna  byl hrad Frýdštejn., patřící Benešovi z Kovaně obležen spojenými orebity  a tábority 
.po několika týdnech  donucen k předání		(Tomek, Děj. města Prahy, 4 sv., p.534)

1436
Hynek z Valdštejna   si nechává králem Zikmundem potvrdit držení vesnic Rychnov  s Rádlem a d. , které jeho předek Heinrich z Vartenberka  krátce před  vypuknutím  husitských válek  koupil od mnichovohradišťského kláštera,	(Palacký Archiv,1.517)

1468
4. července . Bitva   u Turnova  mezi Lužičany a přívrženci Jiřího z Poděbrad 

1548
6. červenec pražská konsistoř pod obojí  posílá žádost  královskému hejtmanovi Torstovi v Č.Dubu, aby ověřil platnost testamentu + hodkovického faráře a turnovského měšťana Jana zda nejsou žádné překážky       		(Acta Consist., sub utraque I. pag. 226)

str. 333
1548
Jiří Loukovský, královský hejtman  panství Rohozec  hlásí král. komoře  23. července, že 45 osedlých měšťanů  z Turnova a okolí prodalo své nemovitosti, a jako nepolepšitelní pikardi se vystěhovali ze země.,

1550
Tohoto  roku se  rychnovská farnost stala luteránskou. Několik zbývajících katolických rodin . jmenovitě z Dalešic a Klíčnova  se přidržuje  farnosti ve Bzí, která zůstává katolickou

1556
23. srpna Hanns von Oppersdorf, sv. pán z Dubu a Frýdštejna  referuje komorním radům král českého , jak  svého poddaného Georga Korbera, novokřtěnce, pro jeho bezpříkladný odpor  nejprve v Č.Dubu uvěznil a pak odsoudil na 3 roky  na galeje.
						(Acta  consist. pod jednou, p. 219)

1558
Ferdinand  I. prodává Frýdlant, Seidenberg a Liberec Fridrichovi z Redernů
										pag. 457
1573
V tomto roce je zmínka  o vysvěcení několika  kleriků  cisterciáckého řádu v Mnichově Hradišti , které pražský arcibiskup Brus z Mohelnice  za  bolestí ze dny  vykonal, , jak se to v dokazuje v dopise opatovi, kde se říká: ”Za bolestí z podagry  přece  v nebezpečí zdraví jsem je  vysvětil.”(Viz Misio ex cathol. 1571-1576, fol. 83 s datem v Praze , 14. února 1573)
P.S. Kde měl své sídlo opat s kleriky, není zmíněno. V bývalém cistercic. klášteře v M.Hradišti  sotva, ten byl ještě v ruinách  a  jeho majetek byl v držení  jiných pánů./zde j e dodatečně uvedeno “ ve Zlaté Koruně”!. Viz Šimák, Památky Mnichovohr.”/

1579
páni z Redernů položili základní kámen k libereckému  arciděkanskému  kostelu 

1611
Magistr Amdreas  Kröll, syn vazače z Míšně, je pastorem v Rychnově
Tímto datem začíná ještě existující  nejstarší matrika oddaných  z Rychnova.

1614
Začíná nejstarší rychnovská úmrtní matrika
Rychnovský kostelník  Jakob Schlenz měl neštěstí při kácení  v lese Ev. “ Großbusch”
V této době stála ještě v Rychnově, stejně tak v Pulečném  drtírna, která byla používána také jako chudobinec.
str. 334
1615
Pastor z Rochlic  Onofrius Berstmann  si vzal manželku z Rádla.
Hanns Kaspar Sieber jun. syn řídícího učitele  z Rochlic byl zde oddán.
5. července  oddával  bzovský katol. farář  Virell  svatební pár z Pulečného.

1616
9. února  svatba rychnovského řídícího učitele  Bartoloměje Fritsche

1617
Umírá Anna Müllerová z Rádla , 4  ˝ roku stará, neopatrností matky opařena horkou vodou
Umírá hladem  13 letý hoch z Pulečného

1618
Začátek 30. leté války
Začátkem února  umrzl v poli Christof Müller, vulgo Zahlbauer, 72 let starý
10. července  umřela na faře Uršula, matka pastora Krölla,  60 let stará. , vdova po Andreasi Kröllovi, vazači a  měšťanu v Míšni
										pag. 458
4. dubna + vdova Dorotea Podušková v Pulečném, 105 let stará

1619
16. listopadu zemřel zdejší pastor  M. Andreas Kroell, ženatý, 39 let starý, poté co 8 ½ roku byl v čele rychnovské farnosti a byl 21. listopadu pochován  v kostele. 
Od listopadu 1619 do dubna 1920 zde vypomáhali  jablonecký pastor Sagitarius a  pastor Zachrias Peterwitz z Dlouhých Mostů

1620
Na Jiřího byl  M.  Justus  Becker  pastorem v Rychnově.
10. července zemřelo zde dítě + pastora Krölla
V tomto roce oddal pastor Becker  jistého Johanna Schirrera ( pravděpodobně z Valdštejna) {správně má být asi Schürera  z Waldheimu} s nevěstou z Rádla.
8. listopadu bitva na Bílé hoře

1621
+ Mathäus , synek Matäuse  Müllera z Rychnova, 2 ˝ roku starý, utopil se ve vodě.
21. června:hrabě Jáchym Schlick majitel panství Svijany, s jinými vzbouřenci  popraven na staroměstském náměstí v Praze
10. června  + zde   Jáchym Julius, 3 ˝ roku starý synek + pastora Krölla

1622
28. června  oženil se pastor  Becker   s vdovou po svém předchůdci pastoru Kröllovi,jménem Katarina , a byl zde libereckým diakonem Melchiorem oddán.
str. 335
Albrecht z Valdštejna  kupuje od  král. fisku panství Frýdlant a Liberec  za 150 000 zl.
V tomto roce bylo v rychnovské farnosti 31 křtů, 6 sňatků a 12 pohřbů

1623
Pastor Becker oddal  Bartolomea Seidla , skláře z Huti /vitrarius in Laba/ s  nevěstou z Rádla. 
Na květnou neděli nechává pastor Becker křtít svého syna , jako kmotr je uváděn : Basilius Sartorius, pastor v Rýnovicích
											pag. 459
19. května  umírá Kateřina, pastorova manželka,. Při jejím pohřbu byl jeden z pohřebních proslovů a sice ten na faře, pronesen v češtině.

1624
Rychnovský pastor Justus Becker,  stejně  jako ostatní luteránští kazatelé, byl vypovězen ze země. Od té doby  neměl Rychnov po 62 let   vlastní faru,  Církevní funkce vykonávalo těch několik kněží ze sousedství.

1627
21. října  dosazuje Albrecht z Valdštejna  s povolením  pražského arcibiskupa  dosavadního faráře  v Javorníku (u Zhořelce) M.Adama Balthasara  jako děkana do Č.Dubu.
Rychnovská farnost  se stávala  od té doby zase katolickou.

1631
Liberecký katolický farář  Andreas Homaeus  by protestanty zavražděn.  Kurfiřtské Sassko plení Liberec  a okolí.

1633
M. Martinus Cuculus  se stává děkanem v Č.Dubu.

1634
25. února Albrecht z Valdštejna  v Chebu zavražděn.
V červnu Liberec a okolí vypleněno Švédy a Sasy.
8. srpna daroval Ferdinand II hraběti Matyáši Gallasovi konfiskovaná panství Liberec a Frýdlant

1635
Hrabě  Maxmilián z Valdštejna obdržel panství Svijany jako císařův dar

1636
Císař Ferdinand II.  předává Chorvatovi,  generálu Ludwigu von Isolani za prokázané válečné služby panství  Český Dub  s Frýdštejnem  do vlastnictví

1639
Švédové vyplenili  liberecký městský kostel

1641
Liberec opět vypleněn Švédy
str. 336
1643
V dubnu zaútočil švédský generál Torstenson přes Liberec  na Turnov

1645
Krajina mnoho trpěla   od Švédů. 

1648
Konec  30. leté války , westfálský mír.

Rychnov  byl filiálkou českodubského děkanství. / zde je dodatečně  uvedeno” to už byl od r. 1627”/ 
V tomto roce byl  střední rychnovský zvon “ulit  Donatem Schröterem  za rádelského vrchního rychtáře    Eliase Möllera, rychnovského místního rychtáře N-N. a českodubského  děkana Martina (Cucula) de Grostitz”
Střední   kostelní zvon   v Samšině ( panství Vokšice) nese podle Schallera nápis:” M.Martinus  Cuculus de Crostitz, dekanus dubensis{ děkan dubský}” vedle erbu pánů z Crosticz

1650
Jablonec čítá  jen 26 domů
Hrabě Max  Valdštejn zakládá   v Turnově  františkánský klášter

1652
znovuzřízení rochlické fary

1653
14. května  vstupuje Regina, dcera  Isolaniho, do kláštera sv. Jakuba  ve  Vídni   a přináší panství  Č.Dub. jako věno tomuto klášteru

1655
majitelem  panství Svijany ( k němuž patří Rychnov a Rádlo) je Karel Ferdinand  Valdštejn

1656
29. ledna “ poté co Matiáš Wavřich ze vsi Pulečný  , Doroteu, dceru Martina Mahovskýho,která u jeho otce sloužila, přivedl do jiného stavu, která porodila dvě dcery a on se s ní měl oženit,  on se s ní vyrovnal kvůli sňatku  a dal jí 5 zl., pak máslo a  jedno vědro.  Protože oba měli s hořícími svícemi za trest stát před kostelem,  když jim na prosbu  to bylo prominuto , a dal vrchnosti 15 zl., totiž hotově 5 zl.  na velikonoce 5 zl. a  5 zl. na  vánoce . Dáno na zámku v Dubu “.(Viz purkrechtní registra , uložená v děkanském archivu v Č.Dubu)

1657
Františkán P. Vitalis Hofrichter se stal děkanem v Č. Dubu. Františkánský kostel v Turnově byl dokončen
str. 337
1660
Do Č.. Dubu přichází jako děkan  františkán P. Schweiger

1663
Děkanem v Č.Dubu se stává P. Kozojedský ze Smidar

1669 – 1674
 Jako českodubský děkan funguje  Lužický Srb P. Martin Norbert Simon

1672
V Rychnově žije Hanns  Kaspar Pilger, svou profesí felčar a ranhojič

1674
12. dubna    určen nový českodubský děkan  P. Johann Franz Tischler pro Č.Dub, Hodkovice, Osečnou, Letařovice, Dlouhé Mosty, Světlou a Rychnov

1677
14. února  byl Wenzel Waabra  {asi Vávra} v Pulečném  při svatbě svého syna zastřelen neopatrností Melchiora Tischlera

1682
Znovuzřízení katolické fary v Hodkovicích. Prvním farářem byl  Joh. Basilius Schneck. Od té doby byl Rychnov filiálkou Hodkovic

1683
Velký požár v Hodkovicích   Shořel dřevěný farní kostel, radnice  a 83 měšťanských domů

1686
Znovuzřízení vlastní fary  v Rychnově. Prvním farářem byl P. Schossig
Dokončena stavba jabloneckého kostela

1687
Rychnovské kostelní jmění  obnáší 253 zl.

1690
Vystavěl rytíř  Lamott  von Fintropp sychrovský zámek

1691
Hrabě  Franz von Gallas zakládá františkánský klášter v Hejnicích

1694
Vyhořel českodubský farní kostel včetně děkanství , školy s 36 měšť. domů
31. května + Eliáš Seidl, mlynář v Dolním Rádle

1698
23. dubna  vysvětil českodubský děkan   nový kostel v Dlouhých Mostech
3. března uvedení františkánů  do  nového kláštera v Hejnicích
Hrabě  Halvei postavil kapli v Jílovém
str338
1700
23. dubna byl v Rychnově pochován “Kaspar Müller,  papírenský tovaryš  z Dolního Rádla, svého věku 36 let, který žil zbožně, takže jeho pobožnost může být příkladem.”
										pag. 462
Rýnovický starý dřevěný kostel byl za 20 zl prodán  do Janova

1702
30.května  + rychnovský kantor  Christof Wenzel Jähne.
Zřízen mučednický sloup na  Košovské cestě

1703
P. Hertelt, ( pak farář v Rychnově) jako  protokaplan do Rochlic

1704
Položen základní kámen k dnešnímu  rychnovskému farnímu kostelu

1707
Byla  dokončena  jeho věž

1710
10. října  nasazena věžní  cibule. 

v témže roce vysvětil  nový kostel farář  Schossig za asistence    rochlického faráře  Franze Dünnebiera  a hodkovického  faráře Christofa  Gabinuse Weiße, , kterýžto měl i zasvěcovací řeč.
Dne 29. května umírá   farář. Schossig   a nachází místo  posledního odpočinku   ve  františkánském  klášteře v Turnově.
Jeho nástupcem je  (jako 2. farář v Rychnově) P. Hertelt

1711
30. května zakládá rychnovský církevní patron  hrabě Karel Ernest  z Valdštejna  zdejší farní pivní a obilní deputát

1712
Dokončena stavba rychnovského kostela. 
Farář Hertelt  opatřil  pro zdejší kostel  stříbrný kalich, a odešel 25. července jako farář do Vísky.
1.srpna přichází nový  farář P. Vetter ( v pořadí 3. farář)
Hostinský z Podolí u Svijan byl odsouzen, aby přispěl na stavbu rychnovského kostela 3 zl. 45 kr., neboť poskytl ubytování luteránským exulantům.
Stejně i svijanský  hospodský  Václav  Žák, 1 zl. 45 kr. “ neboť  na sv. sv. Vavřince  porážel a jeho žena myla sudy”.

1713
Celkový počet duší  v rychnovská farnosti  obnáší 888. 
Úmrtní rok českodubského  děkana Tischlera
Vichřice  udělala velké škody na  čele a oknech  nového kostela  jakož i na nové hřbitovní zdi.
str. 339
1714
Starý dřevěný  farní kostel byl zbourán a na místě  dřívějšího hlavního oltáře  byl osazen kříž
8. dubna byl vysvěcen sanktusový zvon, věnovaný rádelským vrchním rychtářem  Davidem Krausem   3. května byl pověšen d o nové sanktusové věžičky  nového farního kostela.
Ve farnosti řádí neštovice

1715
5. června +Lavid {David }Franz Schmelzer z Michelsberka, papír. mistr u sv. Kříže dolní Rádlo, 68 let stár, pravděpodobný zakladatel  rádelského papír. mlýna
21. července  v libereckém kostele  spadla kamenná kruchta a zranila 20 osob.

1716
11 února odešel zdejší farář Vetter jako farář do Všeně.
Jeho nástupce P. Teuchert ( nebo Teichmann)  jako 4 rychnovský farář  přijel do Rychnova 17. února, ale ještě téhož roku zemřel a 25. listopadu byl pochován pod kazatelnou ve farním kostele. Farnímu kostelu zanechal  dědictví 42 zl. 47 kr.
23. července  Hanns Kudlatsch z Rychnova , 35 roků starý,byl v lese zabit stromem.

1717
Přišel P. Michálek, nar. v Praze, jako 5. farář do Rychnova.

1718
Kaspar Wenzl z Rádla zaplatil  rychnovskému kostelu  pokutu 35 zl.,neboť kradl a různé špatné obchody začal dělat.

1719
P. Joh  Thüringer, S.J.{jesuita} , toho času misionář v kraji boleslavském křtí zde  rychnovské dítě. 
Benediktinský opat  Koserovský  u sv.Jana  na ostrově světí  zde 3. zvony  =28. června
V prosinci + dcera  Lavida Seidla  z Rádla, 40 let stará, částečně na horečce, částečně na zimnici

1720
Velká úmrtnost ve farnosti: 79 mrtvých , mezi nimi i 23. února zesnulý Abraham Hübner z Rychnova ve stáří 102 let
										pag. 464
1722
Vrchnostenský farní deputát  byl redukován a při rychnovském farním kostela zřízena první mešní nadace

1724
Elias Hübner opatřil pro Rádlo zvonek na “Zdrávas”
Poškozený malý rychnovský zvonek  s obrazem sv. Václava byl v Praze přelit a vysvěcen.
str. 340
1724
Z tohoto roku pochází nejstarší  rychnovský kostelní inventář  (viz kostelní účty  tohoto  roku)
+ bývalý  rádelský  vrchní rychtář  a rychnovský  církevní  dobrodinec  David Kraus  ve stáří 78 let

1725
16. července  byl  položen základní kámen k rádelské kapli. 
Z tohoto roku pochází  nejstarší inventář rádelské kaple-( viz  účty kaple tohoto roku)
P. Franz Lustig, S.J.  toho času krajský misionář  křtí zde v Pulečném dítě
Povětří     způsobilo velké škody  na oknech kostela. a  fary.
Hraběnka  Marie Margareta  z Valdštejna  koupila od hraběte Morzina statky Loukovec   a Kurovodice  a spojila je se svijanským panstvím

1726
7. října byla vysvěcena rádelská kaple
Listopad “upil se Wenzl Müller z Pulečného”

1729
Církevní patron   hrabě z Valdštejna  poctil tři faráře ( z Libuně, Všeně a Rychnova ), každému předal  z Říma přinesený , svatým otcem posvěcený křížek  z letošního (19. března ) svatořečení sv. Jana Nepomuckého 
N.B. Tento asi 10 palců velký  kříž z tvrdého dřeva ( bez podstavce na zavěšení , zadní strana  obložena  stříbrnou deskou , Kristova podoba z mosazi) ještě roku 1876 byl na faře , nalézal se  dříve  v kabele pro nemocné,  neboť podle nápisu na stříbrné destičce  opravňoval rychnovského faráře  aby nemocným na smrtelném loži (in articulo mortis) jím uděloval požehnání , s nímž byly spojeny všeobecné odpustky.
											pag. 465
1729
Květen. Josef Maar,  mistr  zednický   z Rychnova  , měl nehodu  při stavbě kostela  v Českém Jablonci ( u Kuřívod), spadl totiž z lešení   a byl mrtev přinesen do Rychnova.
Byla dokončena stavba kostela v Hejnicích
Farář Michálek daroval farnímu kostelu  stříbrný kalich, který byl ještě v r. 1876 používán.

1730
Rychnov dostal  prvního kaplana  v osobě P. Willenbergera.
Liberecká fara povýšena na  děkanství
Pražský světící biskup  Daniel  Josef von Mayern   světí oltářní kámen = 5. srpna, určený pro  rychnovský oltář 
10. prosince  se konala  první mše  svatá  v rádelské kapli  a sice u oltáře, který dříve  stál v dřevěném rychnovském kostele.

1731
Nový   “pěvecký kůr” ( hudební kůr)  byl zbudován ve farním kostele.
str. 341
1732
Dokončena stavba nové hřbitovní  zdi
Zřízení fary ve Smržovce

1733
Postavena kostnice na novém hřbitově  v Rychnově

1734
Vysvěcení nového hřbitova u nového  kostela = 6.ledna 
NB: Od tohoto roku až do r. 1830 bylo pohřbíváno na obou hřbitovech, starém i novém  podle přání

1736
23. listopadu vysvětil pražský  světící biskup  hrabě Špork oltářní kámen  pro boční oltář  v lodi rychnovského  farního kostela   určený pro epištolní stranu.

1736 a 1737
Vypomáhá františkán P. Viktorin Došek

1737
Zřízení sousední fary v Jablonci

1738
Poškozený rychnovský velký zvon byl za podpory  kostelního patrona hraběte Frant. Josefa Valdštejna  přelit v Praze Valentinem Lissiakem
Pražský  světící biskup  hrabě Špork  světí nový rychnovský  kámen na hlavní oltář
											pag. 466
1739
29. března + zdejší farář Michálek a byl pochován v kostele  před hlavním oltářem na evangelijní straně.
Dne 8. května  přišel nový farář P. Kostial ( v pořadí 6.).
Kaplan Willenberger odchází,  na jeho místo  nastupuje P. Schwarz( syn českodubského vrchnost. úředníka)
Mezi halou sv . Anny a sakristií se vybudovala kůlna na uchování oltářů Božího Těla.

1740
4. května přesídlil farář Kostial jako farář do Týna u Rovenska.
10. května přichází  jako 7. farář do Rychnova P. Franz Josef Rossmeisl
Zřízení první mešní nadace pro rádelskou kapli
Frant. Josef hrabě Valdštejn kupuje od rytíře Lamotta z Fintroppu panství Sychrov a Albrechtice a spojuje je  se svijanským panstvím.

1741
Rádelská obec  zřizuje sochu sv. Františka Xaverského ( stojící u Rossmeisla u vchodu  do kaple
str. 342
1741 a 1742
První slezské války   , zdejší krajina hodně od Prusů trpěla.

1742
Od  konce května do konce června  ležel v Liberci pluk  Anhaltsko-Dessavský

27. července ve věku  71 let  zesnulá manželka Eliáše  Hübnera,  , jménem Marie (spoluzakladatelka kaple) byla pohřbena v rádelské kapli  na evangelijní straně u hlavního oltáře.

1743
Velká úmrtnost ve farnosti , v tomto roce zemřelo 100 lidí
+ v Rychnově Regina Hübnerová,  přísežná porodní bába
10. února  zde pokřtil dítě z Kopaniny  františkán P. Cecilianus Graas.

1744
26. dubna  první bolestný svátek v Liberci  a 
1745. za 2. slezské války je krajina opět navštívena  Prusy

1745
V únoru  polský regiment ubytován ve zdejším farnosti 
29. červenec . Domácí křtiny v Rychnově
										pag. 467
5. září rochlický kaplan P. Johann Leopold  Rossmeisl (budoucí farář v Rychnově)  Prusy jako rukojmí odveden do Liberce

1746
Zvětšení rádelské kaple

1747
Opatřena nová cínová křtitelnice

1749
Dne 1. června zamřel ve věku 78 let  Elias Hübner” který rádelskou kapli  z vlastních prostředků postavil, 1746 zvětšil , nadal dvě mše svaté v roce , pohřben 4. června  v presbyteriu  kaple , pochován na epištolní straně.”

1750
Jubilejní rok lidové misie  v Liberci
Josef Wenzl z Rádla ,  21 let stár  byl zabit koněm.
Kočí Josef Gottfried Lang z Rádla  onemocněl na cestě a zemřel v Horní Dyji na Moravě

1751
V Rychnově nechává Švýcart jménem Franz Wittenbauer z Waldkirchen v kantonu St.Gallen pokřtít dítě
str. 343
1752
26. března vysvětil pražský  arcibiskup Manderscheid  oltářní kámen k oltáři Panny Marie Pomocné, který v presbyteři farního kostela (naproti sakristii) nechal na vlastní náklad postavit  zdejší kaplan  P. Schwarz

1753
Podle kostelních účtů, tohoto roku  se poprvé vyskytuje v příjmech  poplatek z krámů na prostranství u kostela, vybíraný  od prodejců na svátek sv. Václava  

1754
Konalo se první sčítání lidu. Počet duší podle něj obnášel  ve zdejší farnosti 2335.
8. října  oddal P. Rossmeisl svého bratra  Jana Josefa  s Klárou Wenzlovou z Rádla.

1755
Farářův bratr P. Jan Leopold Rossmeisl se zde stal mladším kaplanem.
Z tohoto roku pocházejí obě  zpovědnice  z dubového dřeva
29. října  nechal v Rádle oddaný  bratr faráře Jan Josef 
											pag. 468
Rossmeisl pokřtít své prvorozené dítě jménem Barbara   Maria Dorothea Elisabeth., přičemž bylo účastno mnoho vznešených  kmotrů ze Svijan, Hrubé Skály, Boleslavi, Bělé pod Bezdězem. a Kláštera.

1756
Začátek sedmileté války 
16. ledna + Ignác Edenberger z Insingen ve Würtenbersku. konvertita, 66 let starý, byl čtyři roky chirurgem v Rádle.
22. srpna kázal farář Rossmeisl při vysvěcení libereckého Křížového kostela.

1757
Prusové jsou zase tady,
28. března pohřeb furýra  Franze Antona Kolbe-ho ze  zde dislokovaného pluku Lichtenštejn
Mezi 102  dětmi, narozenými ve farnosti se nachází i jedno nemanželské dítě.
V kostelních účtech tohoto roku se vyskytuje tato položka:”24 krejcarů za zřízení kostelní pokladničky , kterou Prusové zničili”.

1758
+ Eliáš Hübner, ranhojič v Rádle.
17- ledna umírá zdejší hlavní kaplan  P.. Schwarz,  kostelu odkázal malou stříbrnou, pozlacenou , drahými kameny posázenou monstranci, která je ještě v užívání.
N.B.:Tato monstrance, v níž se přenášela svátost k umírajícím, byla později po vložení relikvie plachetky P. Marie užívána jako pacifikál a o mariánských svátcích podávána k políbení.
str. 344
Dne 28. února  + v Bělé  pod Bezdězem  rádelský rodák  P. Josef Wenzl, kaplan tamtéž. Jeho  tělo bylo převezeno  do Rádla, odtud do  rychnovského farního kostela , kde bylo pohřbeno  pod křtitelnicí  v presbyteři. Jeho  náhrobní kámen byl při předláždění  kostela  vyzdvižen, a nyní je nejvyšším schodem u vchodu do  předsíně u sakristie.

1757
Dne 25. dubna byl v Rychnově pohřben jeden obyvatel Pelíkovic, poněvadž  do Hodkovic nebyl přístup  kvůli vpádu Prusů.
											pag 469
1759
Únor:   ubytování pluku Pallavicini

Maria Elisabeta , matka faráře Rossmeisla zamřela  26. července  ve věku 74 let  a byla pohřbena v rychnovském farním kostele.

1760
Březen: ubytování pluku  Kalkreutter ( c.k. kyrysníci)
Jeřmanický kostel byl postaven   a zřízena  šumburská lokalie 

1761
Konalo se nové sčítání , zároveň sčítání domů. V obci Rychnově se napočítalo 164 domů.
Dne 7. června + na rychnovské faře  farářův otec  Jan Kašpar Rossmeisl, šichtmistr v horním městě Kraslicích, a byl pohřben  ve zdejším kostele.
Krupobití udělalo na oknech kostela a fary škodu za  dohromady za 29 zl. 14 kr.
Dne 29. června: slavný doktor Kittel ( Josef) ze Šumburka byl zde kmotrem při křtu  dítěte Josefa Rossmeisla v Rádle.
Hrabě Emanuel Filibert z Valdštejna   převzal správu panství Svijany. 
Dne 6. září  měl farář František Josef Rossmeisl  slavnostní kázání při  vysvěcené libereckého křížového kostela.
Dne 11. září vizitoval a biřmoval v Rychnově pražský světící biskup  Kaiser. Biřmovanců bylo 753.
Kmotrem zde byl Johann Kittel, absolvovaný student historie původem z Kokonína.

1762
V říjnu ubytováni dragouni pluku Prinze Evžena.

1763
Mír v Hubertsburgu. Konec 7. leté války..
Znovu obnovena fara ve Světlé.

1764
Zřízena fara ve Vratislavicích
Dne 9. října svatba  na rychnovské faře:farářova neteř  Juliana Stowasserová z Kraslic si vzala rychnovského mlynáře Antona Preisslera.
Dne 28.  října  hodkovický farář Noe Natali vysvětil jeřmanický kostel.
str. 345										pag. 470
1766
Položení základního kamene  k novému kostelu ve Smržovce. 
Byla postavena nová rychnovská škola (v dolní vsi  č. 118) 
15. listopadu +  roz. Stowasserová( neteř faráře Rossmeisla), manželka rychnovského mlynáře  Antona Preisslera a byla pohřbena uprostřed kostela.. Její náhrobní kámen  byl při předláždění kostela  vyzdvižen a tvoří nejvyšší stupeň  k hale sv. Anny.

1767
28. října vyhořena farní stodola  a stáj.

1768
Farář Frant. Josef Rossmeisl se stal arcibiskupským okresním vikářem.
Farní kostel dostal nové varhany
V říjnu + 5. měsíční dítě  Josefa Rossmeisla z Rádla  a bylo pochováno v kostele.

1769
Ve farnosti  ubytován  pluk Naundorf.
Postavena kaple sv. Jana Křtitele nad Železným Brodem

1770
V měsíci červnu drželi  otcové jesuité  po 8 dní lidovou misii v Rychnově. Misijní kříž vysvětil okr. vikář P. Rossmeisl.

1771
Konalo se první číslování domů. Podle něj čítá Rychnov   172 domů, Rádlo 136, Pulečný 63, DobráVoda-Kokonín 17, Svatý Kříž 5 domů
V důsledku neúrody vládne drahota( strych žita  stojí 16 stříbrných  zlatek), hlad a velká úmrtnost, v tomto  roce bylo 129 pohřbů
10. září + farář a zároveň okr. vikář  P. Franz  Rossmeisl, byl pochován v kostele pod kazatelnou.
P. Jan Leopold Rossmeisl , dosavadní zdejší kaplan byl následníkem svého bratra  jako 8 rychnovský farář
P. Münster přišel jako kaplan.

1772
Nouze mezi lidem trvá dále, a byla ještě zhoršena pádem dobytka.  Počet úmrtí ve farnosti dosáhl počtu 288.
27. března + farář Jan Leopold Rossmeisl  a byl pochován v kostele vedle svého bratra.
										pag. 471
10. dubna přišel  P. Lissner jako 9. farář  do Rychnova.
15. září + rádelský papír. mlynář  Tobias Schütz

1773
Krupobití způsobilo v okolí veliké škody.

1774
Farář Lissner zakládá první farní pamětní knihu. 
27. srpna se konala první společná bohoslužba  nově zde zřízeného Svátostného bratrstva (První rychnovská pobožnost)
str. 346
Definitor kapucínského řádu P. Liborius ( bratr ++ zdejších farářů Rossmeislů) oddal zde svou neteř z Rádla  s rádelským řezníkem Josefem Hübnerem 

1775
Selská rebelie
25. březen: Bzovský  farář  P. Karel Anders  byl selskými rebely vyplundrován  a  bylo s ním zle nakládáno. 
26. března  chránili rychnovští  svého faráře  Lissnera  proti selským rebelům
V kostelních účtech z tohoto roku   je poprvé  vlastní jmění  farního kostela   odlišeno od nadačního kapitálu.

1776
+ na faře  vdova  Eva, matka  zdejšího kaplana P. Münstera = 25. srpna

1778
Pruské rejdění ( bavorská  následnická válka)
Četná vojenská ubytování  ve farnosti :Kordonisté,  regiment Gemmingen,  v Rádle  Wurmsovi husaři, mezitím polní kaplani   Gervasius Hehm, Franz Kostka,  Adrian Schmied.
26. června provádí  císař Josef   II rekognoskaci. na Kaisersteinu u Milířů.
Prusové leží v liberecké krajině
Farář Lissner  vystavěl ve farním  kostele postranní   kůry
Poškozené  zdejší kostelní věže byly  opraveny  sekerníkem Hannsem Haberlandem 
											pag.472
1778
Zřízení sochy sv.Jana Nepomuckého  u rádelského mlýna   mlynářem  Gürtlerem.
Zákupský  kapucín P. Nemesius  Lobendaviensis byl zde na výpomoci.

1779
27. března: P. Ignaz Kittel, kaplan  ve Smržovce,  pohřbil zde    27 letou Barbaru,   dceru Josefa Rossmeisla z Rádla.

1780
P. Josef  Peukert ( rychnovský  rodák), se  stal zde mladším kaplanem. 
Sochu sv.Jana Nepomuckého , kterou postavil  Josef  Preissler  z čp. 38 u nynější rychnovské školy  vysvětil farář Lissner.
Bylo opatřeno 8 kamenných žlabů  do farní stáje  
30. listopadu nechal Franz Hübner  z Rychnova pokřtít trojčata

1781
Ve farnosti je veliká úmrtnost. V tomto roce bylo 206 úmrtí
Byl dokončen farní kostel ve Smržovce

1782
Rychnovský hlavní oltář  byl renovován
Šumburská lokálie povýšena na faru
str. 347
1792
21. června vizitoval zde litoměřický biskup  Schulstein
Farář  Münster  byl přeložen na faru ve Všeni
Začátkem  srpna  přišel nový farář P. Erdmann ( 11. v řadě rychnovských farářů)
Hrabě Josef z Valdštejna  nastoupil jako  patron  kostela.

1794
Opravena  rychnovská kostelní věž,  poškozená bouří.
										pag. 474
1795
Dobrodinci opatřili pro  zdejší farní kostel  nový hlavní oltář, který stál  250 zl.

1796
Ve farnosti řádí neštovice.
Místnost pro čeleď na faře byla  sklenuta, horní farářova  místnost  přestavěna   a záchod  z horní zadní místnosti  přeložen ven.
P. Servacius Kosak,  kooperátor v Šumburku, oddal zde  záskalského Franze Glasera  s Klarou, dcerou  rádelského výrobce  papíru  Josefa Schütze.

1797
Počet duší ve farnosti  obnáší 4227.

1798
Farní kostel byl vydlážděn místo dosavadních cihel   deskami z pískovce.
Rychnovský kaplan  P. Peukert  odešel do Svijan jako zámecký kaplan.
Zřízení zdejší farní kooperatury.  Prvním kooperátorem byl zde P. Walter.
Farář Erdmann dostal děkanství v Duchcově.
Po něm následoval P. Wunner  jako 12. farář rychnovský. (13. října).
P. Basler sem přišel jako kaplan.

1799
Postavení kaple na Milířích

1800
P. Basler  dostal jinou stanici. Jeho nástupcem se stal (jako kaplan v Rychnově)P. Greundl.

1801
21. února + ve věku 79 let Josef Rossmeisl,  Wappenschneider{ řezač štítů?}, hostinský a hospodář, bývalý vrchní rychtář  v Rádle, (bratr rychnovského faráře Rossmeisla).
9. září  zde byl pohřben za doprovodu   faráře Wunnera bleskem zabitý husar Valentin Szöllössy z regimentu Plankenstein, reformovaného náboženství.
Rychnovský rychtář  Josef Maschke opatřil nové dalmatiky z vlněné látky  s bílými okraji z drátu ( užívány ještě roku  1876)
str. 349
1802
11. května  + farář Wunner, a byl pochován poblíž kostela u  vchodu do sakristie (jeho náhrobní kámen  nechal farář Felger  zazdít do  zdi nové sakristie)

15. září přesídlil  sem nový farář. P. Stowasser ( 13. v řadě rychnovských farářů), dosud lokalista v Jablonci.(Gablonec)
Rychnovský kooperátor  P. Walter  se stal lokalistou v Jablonci (Gablonec)
Stavitel varhan  Rusch z Litoměřic  zhotovil pro Rychnov  nové kostelní varhany  za 780 zl.( Jsou to ty ještě existující)
Od listopadu 1802 do  března 1803  jsou ve farnosti neštovice.

1803
Velká úmrtnost. V tomto roce bylo ve farnosti  186 úmrtí.
11. července   v Hodkovicích biřmoval  litoměřický biskup  Chlumčanský  1440 osob ze zdejší farnosti
13. července : biskup Chlumčanský  udělil alumnovi Neuberovi ( budoucímu faráři v Rychnově)  v českodubském děkanském kostele  jáhenské svěcení.
13. srpna  vysvětil farář Stowasser sochu sv.Jana Nepomuckého na  pulečenském mostě. 
Kaplan P. Greundl byl odvolán.Na jeho místo  přišel  P. Tischler z Jeníšovic.

1804
3. ledna   oslavil jeníšovický vikář  P. Chaloupka svou sekundici.
Aby se mohly zaplatit nové varhany,  nechal farář Stowasser na postranních kůrech a všude, kde v kostele bylo ještě místo,  zhotovil sedadla  a prodával je  částečně na doživotí, částečně dědičně.
Místo trabálního kříže na starém hřbitově byl pořízen železný kříž   na kamenném podstavci. Tento kříž , tak jako nový kříž u č. 30, vysvětil farář Stowasser v tomto roce. 
Obyvatelům Pulečného věnoval farář Stowasser  Ave-zvon, který se poprvé rozezněl 2. srpna.

1805
Vládne drahota. (strych žita stojí  52 zl.) a následkem toho i hladomor  a  nemoci, takže dva rychnovští lékaři   měli pořád co dělat.
Na faře byla dvě noční vloupání.
										pag. 476
29. březen  Manželka krejčího Marie Anna Klingerová  z Rychnova č. 265(staré) byla synem rychnovského kováře Ebelem v Plánském, lese zavražděna  a oloupena.
16. července  pršely jedlé kořeny rostlin , podobné zrní,farář Strowasser jich zachoval několik v krabičce a  uchoval na památku ve farním archivu.
Kaplan  P. Tischler  obdržel jinou stanici. Od té doby až do r. 1807 neměl farář Stowasser  žádného duchovního spolupracovníka.
str. 350 
1806
Epidemie ve farnosti trvá.V tomto roce bylo 205 úmrtí.
8. dubna  velký požár v Hodkovicích  vyhořela radnice a  152 měšťanských domů..
Franz Klinger, zřídil na místě, kde byla jeho žena zavražděna , kovový kříž na kamenném podstavci , rovněž  farář Stowasser   zřídil železný kříž  na zděném podstavci  mezi farními a kostelními pozemky   na kokonínské cestě, kde zasadil dvě lípy.

1807
Drahota a nouze mezi lidmi trvá dál. K tomu přistupují vysoké daně, způsobené francouzskými válkami. 
Počet v tomto roce zemřelých  je 152
Rychnovské kostelní stříbro (  monstrance a dva kalichy) bylo repuncováno., za což musel kostel zaplatit 39 zl.54 kr.
V Rychnově je 310 domů, v Rádle 235.
Bývalý zdejší kooperátor  P. Walter  + jako lokalista   v Jablonci (Gablonec)
31. srpna   byl Franz Lang z Rychnova ( budoucí děkan v Hrádku) vysvěcen na kněze.
6., září farář Stowasser  zřídil před kostelem nový misijní kříž místo starého. 
Přišel sem P. Kluppak jako  kaplan.

1808
Mezi dětmi řádí úplavice.
Jablonec povýšen na městys a Hodkovice na město.
Josef Lang zřizuje na rádelském kostelním prostranství   kamenný kříž.
pag. 477
10. června .Litoměřický biskup Chlumčanský  biřmuje v Jeníšovicích  382 biřmovanců   ze zdejší farnosti.
8. května  zde slavil  nově vysvěcený kněz  P. Ignaz Masopust  z Pulečného svou primici..   
Svatý Kříž byl  oddělen od Rádla, a obdržel vlastní čísla domů.

1809
Farář  Stowasser  opatřil za pomoci dobrodinců novou křížovou cestu  pro farní kostel. Byla  zhotovena rychnovským malířem  jménem Schäfer a 27. září byla  postavena.
P. Bergmann přišel do Rychnova jako mladší kaplan.

1810
Farní obvod čítá 4589 duší.
9. dubna bylo rychnovské kostelní stříbro dodáno c.k. mincovnímu úřadu.- Místo odevzdané stříbrné monstrance  se opatřila nynější měděná , která stála 391 zl.
Jablonecký hřbitov  byl přemístěn mimo obec.
Farář Stowasser nechal u rychnovského malíře  Schäfera  namalovat dva velké oltářní obrazy (představující sv. Jan z Nepomuku a umírajícího sv. Josefa) a dva menší (představující   sv. Antonína Paduánského  a sv. matku Annu). Byly určeny pro dva nové postranní  oltáře , které zamýšlel farář Stowasser zřídit.
str. 351
1811
15. března byl prohlášek finanční patent.
Farář Stowasser dostal děkanství v Duchcově  a přesídlil tam  26. června.
Lokalista z Hrubé Skály, P. Neubner  se  stal 14. farářem  v Rychnově.
Kaplan P. Bergmann odešel jako kaplan do  Libčevsi.
Vrkoslavická kaple byla rozšířena.
25. července skončily už žně.
Farní matrika  se poprvé zmiňuje o rychnovském malíři jménem Josef  Peukert.

1812
Litoměřický biskup Chlumčanský biřmoval v Jablonci 209 rychnovských farníků.
Strych žita stojí 100 zl. v bankocetlích
											pag. 478
Farní kostel dostal darem skleněný lustr.
Kaplan Kluppak odešel jako kooperátor do Peterswaldu
Jeho nástupcem se stal P. Luštinec.

1813
7. března  bouřka zpustošila kostel a faru.
6. července + bývalý rychnovský farář P. Münster jako farář ve Všeni ve věku 73 let.
19. srpna císař Napoleon v Jablonném.
20. srpna retirada{ústup} neupergského sboru přes  Rádlo a Rychnov do Šumburka, zatímco téhož dne Francouzi  vpochodovali  do Liberce.
22. srpna výzva k zeměbraně v Rychnově a Pulečném.
23. srpna zřízení zeměbrany odvoláno.
25.srpna rychnovská obe  obdržela za prokázanou dobrou vůli  od generála Neuperga z polního ležení u Hodkovic  pochvalný dekret.
Dne  8. prosince se stal P. Schmalfuss kaplanem v Rychnově

1814
8. ledna přesídlil farář Neubner jako farář do Všeni. Po něm administroval  rychnovskou faru P. Luštinec, až do poloviny srpna, 
17. března + kostelní patron hrabě Karel Josef Waldštejn . Jeho nástupcem se stal hrabě 
Frant. Adam  z Valdštejna.
Kostelní zahrada u školy byla přenechána Josefu Maschke-mu.
16. srpna dorazil nový ( 15.) farář , P. Weinhuber.

1815
29. prosince + rychnovský kantor a  učitel Franz Ignaz Kraus ve věku 44 let

1816
Jan Paul Čumpelík (předtím v Turnově) se stal   kantorem a učitelem v Rychnově.
str. 352
1817
Farář Weinhuber uzavřel s rádelskými dohodu, podle níž  za úhradu cestovného, bude rychnovské duchovenstvo konat v neděli a svátcích  v rádelské kapli bohoslužby.

1818
29. června   přes  neschválení farářem Ultschem se konala   na jablonecké  faře první protestantská bohoslužba.
										pag. 479
1819
19. května + 102 let stará žebračka , vdova Julie Starková z Rychnova.

1820
Farnost čítá 4520 duší
14. května   + farář Weinhuber  a  byl pochován pod oknem v sakristii . Při tomto pohřbu  byl mezi  jiným duchovenstvem  přítomen  i zcela mladý kaplan  z Turnova, který zde za 44 letech uděloval svátost  oltářní a  biřmování.- byl  to   pozdější pražský  světící biskup Petr Krejčí.  Náhrobek faráře Weinhubera  nechal jeho nástupce  farář Felger  vložit do   zdi nové 
sakristie. 
Dne 10. srpna  přišel  nový ( 16.) farář  P. Franz Neuber ( předtím farář v Jablonci (Gablonec)
{u Mimoně} a téhož dne přesídlil  zdejší kaplan P.Luštinec  jako administrátor do Jablonce (Gablonec). 
27. srpna + přes 90 let starý okresní vikář  a jeníšovický farář P. Chaloupka
Dne 1.září  koupil kníže Karel Rohan panství Svijany, a 7-. září bylo novému patronovi představeno duchovenstvo na  zámku v Sychrově.

1821
Dne 25. dubna  se našlo ve zdejší márnici mrtvé novorozeně, uložené v krabici.
26. května  litoměřický biskup Hurdálek biřmuje v Jablonci  několik rychnovských farníků.
Na farním dvoře postavena nová dřevěná kůlna. .
Zdejší kaplan  Schmalfuss  se stal kaplanem v Horním Jiřetíně. Na jeho  místo přišel  novosvěcenec P. Josef Buryanek , zde od 1. října.

1823
27. května  + bývalý rychnovský kostelní patron  hrabě Franz Adam z Valdštejna
Novosvěcenec P. Hujer se zde stal mladším kaplanem.

1825
20- ledna + rychnovský učitel   a  kantor Joh. Paul Čumpelík, stár 44 let, a byl jabloneckým farářem P. Adalbertem Korábem  zde  pohřben.  Jeho nástupcem se stal  dosavadní rychnovský školní pomocník  Franz Rudlof, poté co  se oženil s vdovou po  svém předchůdci.
Byla postavena druhá učebna z kamene. 
K novému mariánskému kostelu v Turnově   byl položen základní kámen.
str. 353										pag . 480
1825
28. června  vyhořel dům č. 123 v Rychnově, zapálený bleskem
31. prosince  přesídlil zdejší kaplan P. Hujer na jinou stanici. 

1826
Přišel nový kaplan, novosvěcenec Riedel 
10. září + bývalý rychnovský  farář P. Neubner jako farář ve Všeni.

1827
+ bývalý zdejší kaplan P. Kluppak jako farář v Bílé
27. července  .Johan Müller z Marklissa, protestant, obyvatel Dobré Vody č. 114, na smrtelné posteli  složil katolické vyznání víry.
Kaplan P. Riedl odešel , na jeho místo přišel P. Pohl.

1828
Drahota a nezaměstnanost
21. dubna + Leopold Hofrichter, krejčí v Rychnově  č. 112, stár 67 let, otec budoucího hodkovického  děkana P. Josefa Hofrichtera .
Kaplan P.Pohl  dostal jinou stanici, jeho  nástupcem je novosvěcenec P. Stransky

1829
Ve farnosti  řádí  spalničky. 
19. ledna +pulečenský učitel   Franz Storch, stár 24 let.
25. dubna + Josef Benedikt Schütz, výrobce papíru v Rádle, ve věku 80.let
17. června + v Duchcově  bývalý rychnovský farář P.  Stowasser.
Rádelská věž  znovu postavena   a 30. září  opatřena druhým zvonem, vysvěceným pražským světícím biskupem  Pištěkem.
Kaplan P. Stranský obdržel jinou stanici, na jeho místo přišel P. Seliger

1830
Počet duší ve farnosti obnáší 5126.
Od tohoto roku se  už nepohřbívá na starém hřbitově, přesněji od května 1833
24. dubna + Johann Schaeffel, zakladatel rychnovské  výroby dóz , ve věku 80 let.
13. května  litoměřický biskup Milde zde provádí kanonickou vizitaci a  biřmuje 799 osoh zdejší farnosti.
Kaplan  Buryanek  jde jako kaplan do Všeně. Jeho nástupcem je  P. Eisert,  ale ještě během roku  byl přeložen jinam.
										  pag. 481
1831
5. května  blesk  zapálil jeníšovickou věž
8. června  + v Rádle č. 30 Peter Surmin, bývalý ruský vojenský lékař, 65 let  stár
Vdova Marie Anna Maschke z Rychnova zřídila tzv. Schwarzbauerův kříž  na cestě do Háje /Haine/.
Kníže Karel  Rohan koupil panství Malý  Rohozec za 20 000 zl. a Jílové za 60 000 zl.
str. 354
1831
Kaplan P. Seliger se stal zámeckým kaplanem na Sychrově, na jeho  místo přichází novosvěcenec  P. Horna

1832
Poprvé se vyskytuje ve farnosti  cholera, vyžádala  si ale jen málo obětí

1833
Dne 1. ledna + budovatel lázní na Dobré Vodě , ranhojič Johann Laska
19. května velké slavnosti v Rádle. nové věžní hodiny  uvedeny v chod, a  v Praze dne 5. března vysvěcený 3. rádelský  zvon (Maria)  se poprvé rozezněl.
Princové Kamil a Benjamin Rohanové  byli odoptováni  knížetem Ludvíkem Rohanem.
Kaplan P. Horna  přeložen do Ruprechtic.  Místo něj přišel novosvěcenec P. Franz Ullrich z Hodkovic.
24. prosince spadl  při rozsvěcování svíček  tzv. pulečenský skleněný  lustr  ve farním kostele.

1834
Na velikonoce  , po provedené opravě, je lustr opět používán-

1835
28. ledna   + býv. rychnovský kaplan  P.Peukert jako zámecký kaplan ve Svijanech.
Jako kaplan přichází P. Kalligari.
8. října vysvětil  litoměřický  biskup Hille  oltářní kámen   pro nový  rádelský postranní oltář Bolestné matky Boží

1836
13. ledna  + v Sychrově  kníže Ludvík   Rohan,  a  24. dubna jeho straší bratr , vládnoucí kníže Karel.

1837
17. dubna přebírá  kněžna Berta Rohanová  patronát nad  rádelskou školou
Kaplan P. Anton Kalligari se stal lokalistou v Březině.Po něm zde byl delší dobu na výpomoc turnovský františkán P. Calasantius Leidl.
											pag.  482
Po něm zde byl kaplanem Wilibald Tataun.
28. srpna  služební jubileum  rádelského učitele  Krause.

1838
Opatřeny 4 obrazy k Božímu Tělu, představující 4 evangelisty. Maloval je rychnovský  malíř Ignaz Müller.
Zřízena fara v Tanvaldě.
Kníže Kamil Rohan kupuje panství Český Dub  dne 6. srpna  za 512 200 zl. k.m.
9, srpna  shořely lázně na Dobré Vodě.
20. října vysvěcení protestantské modlitebny v Jablonci.
Kaplan Tataun odchází.  Jeho místo  dostal  dosavadní  nymburský kaplan P. Neswadba
str. 355
1839
17. ledna došlo v noci  ke vloupání do fary , přičemž farář  Neuber utrpěl velkou škodu.
23. března + jubilující   první rádelský  učitel  Augustin Kraus  ve věku 76 let.
Pomocí sbírek byly opatřeny rychnovské věžní hodiny.  Stály 781 zl. 40 kr. v.m.
Stavba školy v Pulečném byly dokončena. 
10 rodin z Rychnova  a  Rádla  se  vystěhovalo do ruského Polska .
 Kaplan Nesvadba dostal jinou stanici. Po  něm zde vypomáhal jistou dobu  turnovský františkán P. Lopata.
Peter Tesinsky  se  na to stal  kaplanem v Rychnově
29. listopadu + Georg Hoebelt , 58 let starý  revírník v Dobré Vodě.

1840
Farnost má  5664 duší.
Hodkovický farář  a okresní vikář P. Johann   Pažout přesídlil  jako farář  do Loukova. –Jeho nástupcem v Hodkovicích se stal  jeho předchůdce  ve vikariátním úřadě,  P. Michael  Grund,  děkan v Českém Dubu.
Z výnosu hudební akademie, uspořádané na  zámku v Sychrově nechal kníž. rada Jansa  mladým českým malířem v Římě   Hellichem  namalovat nový oltářní obraz představující sv Václava  pro rychnovský kostel.. Obraz stál 200 zl. k.m. a byl  umístěn  k letošnímu posvícení.
											pag. 483
P. Tesinsky obdržel  jinou stanici  . Na jeho místo přišel jako kaplan P. Franz Manžel.

1841
22. února + vládnoucí  kněžna  Berta Rohanová a byla 26. pohřbena v rodinné hrobce  v Loukově. Jejím dědicem se stal kníže Kamil Rohan, kterému připadla všechna rohanovská panství  s výjimkou Řepína, který obdržel mladší bratr Benjamin.
9. července vizitoval zde  litoměřický biskup Hille  a biřmoval 1438  biřmovanců.  Z výnosu biřmovacích cedulek byl opatřen velký vánoční obraz, který namaloval za 45 zl. k.m.  Ignaz Müller. 

1842
Vládnou velká vedra a sucho.
Kaplan Franz Ullrich  nastupuje pro nemoc do stavu deficientů{ invalid. důchodců} a odchází do Hodkovic. Na jeho místo  přišel 18  června   P. Johann Ullmann z Černé Studnice, dříve kooperátor v Polubném.

1843
Koná se zde nové katastrální vyměřování.
24. července  + v Hodkovicích   bývalý zdejší kaplan P. Franz Ullrich.
4. srpna + hodkovický děkan P. Michael Grund.
18. října  pokus o vloupáni do sakristie  rychnovského  farního kostela, zabránil  tomu pevný zámek na dveřích.
str, 356
1844
Počet duší  farnosti obnáší 5942. Bylo 175 křtů, 158 pohřbů a 39 sňatků.

1845
Kaplan Franz Manžel  ve stejné funkci odešel do  Vysokého. Místo něj P. Joh. Patzak, 14. března.
Farář Neuber   byl vyznamenán kanovnickým kolárkem.
Zřízení Štěpánovy nemocnice v Liberci.
1. září vysvětil farář Neuber nový kříž  u č. 46 v Pulečném.

1846
Vyskytuje se nemoc brambor (hniloba) .
5. srpna  se utopil kníže Benjamin (  bratr kostelního patrona) v pražské plavecké škole.
											pag. 484
10. prosince zemřel  kníže Viktor Rohan.

1847
Rok nouze. Drahota.  Strych žita stojí  32 zl. v.m. Vládne  úplavice a tyfus,  bylo 178 úmrtí.
Zdejší kaplan  Patzak  opustil  svou stanici a odešel do  Prahy jako důchodce.
Kostelní zahradu u školy   definitivně koupil  Joachim Maschke  za 54 zl. 56 kr.k.m. 

1848
Úplavice trvá,  počet případů úmrtí  tohoto roku:276.
P. Tataun přichází podruhé jako kaplan.
15. březen: propůjčení konstituce.
Student Josef Müller  z Rychnova č. 265 a Augustin, syn zdejšího  lékaře Kittela, zde rozšiřují revoluční zásady a  starému faráři Neuberovi dělají  mnohou mrzutost..
Mnohá individua z farnosti , jmenovitě  z Pulečného, se srocují a naléhají na faru, aby od faráře Neubera vymohli zpět jisté  zaplacené obnosy štoly.
Oddělení rychnovské Národní gardy  obklíčilo hájovnu   na Dobré Vodě,aby tam zajala a odevzdalo  údajně proskribovaného knížete  Kamila Rohana 
Chudí farnosti obdrželi  od biskupa  Leonarda ze St. Pölten  státní obligaci na  1000 zl.

1849
V průběhu roku  zemřelo ve zdejší farnosti 129 osob.
5. ledna shořela Herzigova továrna ve  Mšeně , přičemž zahynul i vlastník  Karel Herzig .
Vojenské ubytování ve  farnosti, také na faře.
P. Tataun  byl přeložen.  Na jeho místo přišel kaplan P. Karel Rössler.
Lokalie v Dlouhých Mostech byla povýšena na faru.
str. 357
1850
Nové politické rozdělení.  Od nového roku patří Rychnov k c.k. okresním hejtmanství  v Liberci a k c.k. okresnímu soudu v Jablonci . Tím přestávají bývalé patrimoniální úřady 
										pag. 485
a soudy  a  spojení Rychnova a  Rádla se svijanským a Pulečného s českodubským panstvím bylo zrušeno.
Farnost obnáší  6070 duší.
V Rychnově je 8 odpadlíků.
Cholera přichází podruhé do farnosti,  vyžádala si v Haine    několik obětí.
27. srpna  biřmoval v Liberci biskup Hille 129 biřmovanců z Rychnova..

1851
Rádelští usilují o vlastní   duchovní správu.
P. Roessler  se stává farním administrátorem ve věcech duchovních.
Nový postní kříž  včetně modrého baldachýnu byl  opatřen pro hlavní oltář.
19. dubna  neštěstí při střelbě  z moždíře při oslavě vzkříšení na velikonoce
Vojenské ubytování ve  farnosti, také na faře.
Farář Fr. Neuber odchází do důchodu, přesídlil  8. července  do Horního Litvínova.
12. července  biřmuje biskup Hille v Šumburku  193 rychnovských  biřmovanců.
27. července + rychnovský lékař  Ignaz Kittel  v č. 332 ve věku  76 let.
3. srpna  zakládá administrátor  P. Roessler zdejší paulánský spolek.
11. září byl P. Alois Schalk, (dosavadní  farář v Boskově) potvrzen jako   17. farář v Rychnově.
4 osoby z Rychnova odpadly od víry.
Farář Schalk pronajal celé farní hospodářství
6. prosince dekretuje  kostelní patron  kníže Kamil Rohan , že duchovenstvu  jeho patronátu 
náležející naturální deputát nemá být  odejmut.

1852
Rádelští usilují o exponovaného kaplana.
Farář Schalk předává obci poplatek z tržního místa  patřící farnímu kostelu, a porazil starší ovocné stromy na farním dvoře  a v zahradě.
											pag. 486
Výnos dříví z farního lesa byl redukován z 8 sáhů na 4.,
Farář se dostal do konfliktu s rychnovským ochotnickým spolkem. 
Rychnovský ranhojič  Augustin Kittel  odešel do Uher. Od té doby nemá farnost vlastního lékaře až do r. 1859.
Farář Schalk nechal  na farní louce  těžit  rašelinu, a hledá uhlí, toto hledání převzala později liberecká  společnost.
12. května byly Klíčnov  a  Kopanina odloučeny od Šumburku a  přifařeny k Rychnovu
Farní kostel  dostal novou šindelovou střechu  a na faře  byly podniknuty některé opravy.
Kníže Kamil Rohan  se zúčastnil rychnovského posvícení.
str. 358
12. listopadu  vybíral  farář Schalk naposled  obilní desátek od přifařených obcí., a nechal si nájemné za farní pozemky vyplatit na rok dopředu.
Vyvazení gruntů bylo provedeno a farář  má od teď  dostávat od  obcí za vykoupených 17 strychů žita a   22 strychů ovsa  celkem   48 zl.k.m. ročně.

1853
5. ledna přesídlil farář Schalk jako farář do Lomnice, načež kaplan Roessler  po druhé administroval zdejší faru.
26. března  neštěstí při střílení z moždíře na svátek  vzkříšení. 
10. dubna  světí nově ustavený rychnovský farář  P. Anton Felger  nový hřbitov  ve Světlé.-
14. dubna  kupuje rádelský obchodník přízí  Augustin Hübner  pozemek na zřízení hřbitova v Rádle.
Byly c.k. místodržitelstvím  potvrzeny stanovy  rychnovského pěveckého spolku 
28. dubna   přijíždí  dne  21. dubna   potvrzený farář  P. Anton Felger ( předtím kaplan v Českém Dubu)  a byl dne 
											pag.487
8. května  instalován libereckým okresním vikářem P. Gahlerem jako 18. rychnovský farář-
29. května , v den rádelského posvícení,  byla  zhanobena socha sv. Jana  Nepomuckého u rádelského  mlýna (na Mohelce).
Misijní kříž  u farního kostela  byl opraven a byl postaven na  jiném místě. 
3. července se konala velká rekonciliační slavnost  zhanobené sochy sv. Jana Nepomuckého u rádelského mlýna  okresním vikářem P. Gahlerem.
Od 1. srpna  běží zdejší  renta za vykoupené farní desátky.
Farář Felger pachtuje  rychnovské  kostelní polnosti.
Hodkovický obchodník Ferdinand  Unger   hledá uhlí v plánském lese. 
Farář Felger   prostavěl na faře a farním dvoře přes 700 zl . ze svého.
11. září biskup Hille vysvětil nový  mariánský kostel v Turnově.
Pro rychnovského kostelníka bylo získáno  odškodnění za  úklid kostela  ročně 3 zl. z kostelního jmění.
Na podzim  vypukla ve farnosti epidemie tyfu.
Jelikož farář Schalk  vybral nájmy z hospodářství za 3 roky, vyrovnání se svým  zdejším předchůdcem  jakož i jeho nástupcem   odmítl, byl farář Felger přinucen, aby domácí hospodářství po 1 ˝ roku hradil ze svého.

1854
Drahota. Strych žita stojí 28 zl. v.m.
Epidemie tyfu  se stále rozrůstá. Jelikož farnost nemá žádného vlastního lékaře,    vypomáhá zde hodkovický  lékař Milde.   V průběhu roku   bylo ve farnosti  225 úmrtí.
K odstranění  nouze v okrese uspořádalo liberecké c.k. okresní hejtmanství  dobročinnou loterii., z jejíhož výnosu  a ze zemského fondu  bylo podarováno  375  rodin  týdenními dary.
str. 359
6. února se přišel  tyfus  i do fary , a zůstal zde jako host po 5 měsíců. Nejdříve  onemocněl farář,  pak farní hospodyně, nakonec  P. Ullmann.
9. března  odsouzení rádelských   rouhačů.
Při svátku vzkříšení   byla poprvé osvětlena fara.
Těžba  dříví z farního lesa byla snížena ze 4 sáhů na 1 ½ sáhu.
Bylo zvýšeno školné.
Na národní půjčce se podílel farář  300 zl., oba kaplani  po 100 zl.  a farní kostel 300 zl. k.m.
Farář Felger  prosí  nejd. konsistoř, aby přiměla lomnického faráře P. Schalka  aby  vyrovnal 650 zl., které dluží svému rychnovskému nástupci na užitcích.
Rychnovská akciová společnost hledá v blízkosti plánského lesa  uhlí.
13. srpna vyhořel dům  rychnovského mladšího rychtáře  Stefana  Maschke  č. 169.
15 osob z farnosti se vystěhovalo  částečně do severní Ameriky , částečně  do  Polska 
Poplatkový ekvivalent   a daň z příjmů byly zavedeny.
Kaplan P. Roessler si dal práci, aby pozvedl kostelní zpěv.
Byly opatřeny 4 modré pláště pro ministranty..

1855
Epidemie tyfu a nouze dosáhly  svého vrcholu, v průběhu roku se napočítalo  283 úmrtí,   4 lékaři v sousedství  padli epidemii za oběť.
Kněžna Adéla  Rohanová se  prokázala jako velká dobrodinka chudých.
Na začátku “Kreda” při velké mši  na Nový rok spadl  40 liber těžký , nad dveřmi do sakristie pověšený  obraz , aniž by komu uškodil.
											pag. 489
28. ledna + v Horním Litvínově bývalý rychnovský farář  P. Franz Neuber.
Nový Boží hrob  byl za 72 zl.k.m. opatřen pro farní kostel.
Farář Felger se snaží o zřízení druhého kooperátora.
14. května : Juliana Schäffelová z Liščin č. 349 byla zavražděna svým zetěm.
Jablonecký vikariát   byl utvořen z německých far, dříve patřících k vikariátu Semily
Farář Felger zprostředkoval pro rychnovského kostelníka  roční odměnu 5 zl. k.m.  z kostelního jmění.
Nové politické rozdělení. Okresní hejtmanství byla zrušena, na jejich místě   zřízeny okresní úřady. Zdejší farnost patří v politických i soudních záležitostech k jabloneckému okresnímu úřadu.
Ignaz Max z Osečné opravil kostelní varhany za 40 zl.k.m.
Zdejší hřbitov  byl  rozšířen a  na svátek Andělů strážných  {7. října } vysvěcen  farářem Felgerem.
str.360
V důsledku zvětšení  hřbitova došlo k prodloužení  a přeložení  vodovodního potrubí   pro faru.
35 osob z farnosti vycestovalo  částečně do severní Ameriky, částečně do Polska.
Rádelská kaple  dostala 2 červené prapory.
V noci ze 6. na 7. září  vystoupili neznámí zloději  oknem nad dveřmi do dvora  do farní místnosti  a odcizili  peřiny, prádlo a oděvy  v ceně 254 zl.k.m.
10. listopadu + Franz Müller  v Jestřebí  č. 7,  ve věku 101 let.
31. prosince byly z libereckého vikariátu odděleny stanice Jeníšovice, Loukov, Loukovec, Rohozec a Svijany.

1856
11. ledna Josef Wawřich z Pulečného  č. 1  se nechal ve zdejším kostele zavřít,  a ukradl stříbrné ciborium  a svíčky z oltáře.
											pag. 490
20. ledna svěcení praporu paulánského spolku
20. března bylo poprvé použito nové ciborium, koupené za 40 zl. 
23. března + liberecký okresní vikář  P. Josef Gahler..
13. dubna káže farář Felger na libereckém   bolestném svátku
17. dubna zasadil farář Felger topolovou alej ( 60 stromků) na rychnovském hřbitově.
Farní kostel  dostal od dobrodinců značné dary:rudý baldachýn  na hlavní oltář, oltářní antipendium z rudého hedvábí., 6 dřevěných pozlacených oltářních svícnů  atd.  atd-
Vdova  Marie Anna Wenzlová  darovala  nový slavnostní ornát,   v žluté a rudé barvě( kasule, pluviál a 2. dalmatiky), poprvé použit 22. května
Farář Felger založil 2. svazek zdejší farní kroniky
3. srpna paní Kateřina Hofrichterová  uctila kostel obrazem poslední večeře,  pověšeným nad dveřmi do sakristie
4. července  silný mráz, zmrzly brambory.
10. září dům pekaře Franze Langa v Pulečném č. 80 vyhořel.
Pastorální konference  nastávají. První byla 16. září v Českém Dubu.
Rádelská Olivetská zahrada  byla zrenovována z výnosu nadace..
Zřízena brusírna v Rychnově č. 257
V presbyteriu farního kostela zřízen  dobrodinci  nový oltář  Početí P. Marie . Stál  157 zl. k.m. 
4. a 6. října , komisonelní  pochůzka projektované železnice v Rychnově
15. října pukl rychnovský sanktusový zvon.
										pag. 491
9. prosince  příbuzenská  svatba  s dispensem.
11. prosince  farář Felger  vysvěcuje ave zvon, opatřený dobrodinci v Kopanině.
str. 361
1857
Na faře se konaly školské  konference..
11. února  +August  Hübner   v Rádle, který věnoval rychnovský hřbitovní kříž
18. února + vdova Marie  Anna  Müllerová,  která  udělala nadaci  na mše  svaté v Rádle.
3. února oslavil manželský pár  Karel a Kateřina  Hofrichterovi ( továrna  na dózy) zlatou svatbu.
Začátek stavby železnice v Rychnově. 30. března první  výkop  v Plánském lese. 
18. dubna  výkup pozemků na stavbu železnice v Rychnově a Rádle.
8. května vrah  Franz Wenzl  z Rychnova  v Liberci oběšen.
16. května  opravený sanktusový zvon se poprvé  rozezněl.
V červu a červenci  dostala kostelní věř druhou řadu šindelů, vnitřek kostela a čelo vybíleno,  boční oltáře,  kůr, varhany, kazatelna   nově  ozdobeny, nová stříška nad kazatelnou, nebesa, obraz sv. Josefa,  dva  pozlacené rámy na obrazy  pro boční oltáře, 3 sametová oltářní antipendia, atd. opatřeny, všechny kostelní obrazy  oživeny.
20. července byla  dekretována 2 kooperatura pro Rychnov( resp. byla doplněna farní kongrua  per 115zl.8 kr.) z náboženského fondu
30. července   rychnovská  malířská kolonie , za  vedení  Johanna  Hofrichtera  odešla do Pešti.
Z jara započatá stavba silnice Hodkovice-Rychnov byla počátkem srpna dokončena.
5.  srpna  po ní přijel biskup Hille   z Hodkovic na vizitaci  do Rychnova.,a navečer vysvětil  nový hřbitovní kříž.
8. srpna biřmování 1020  rychnovských farníků
7. srpna  biřmování sem přidělených farníků z Jeřmanic.
											pag.  492
Farář Felger odejel na 3 týdny  na léčebnou  kúru do Tiefenbachu.
26. srpna byly  v Rychnově vedeny  telegrafní dráty podél železnice.
6, září dosavadní kaplan P. Roessler  odchází z Rychnova, aby přesídlil do nového působiště  v Pešti  v Uhrách.
1.listopadu  nově ustavený kaplan, novosvěcenec Josef Fischer z Tanvaldu má nástupní 
kázání.
28. září +  synovec  pana patrona, rytmistr  kníže Alan Rohan na zámku v Košťanech u Teplic.

1858
Pokračuje stavba železnice.  – 11 domů v Rychnově   a 2 v Rádle  byly zbourány,  naproti tomu postaveno  ve farnosti  9  strážních domků .
26. dubna začíná zaklenutí velkého viaduktu , 26. října  je viadukt dokončen.
5. dubna přelitý sanktusový zvon     poprvé zazněl.
Rádelský hlavní  oltář   dostal nový postní kříž , včetně modrého závěsu.
Opatřeny dva   oltáře na Boží tělo  v gotické formě  pro Rychnov a  dvě podia pro postranní oltáře.
str. 362
 Dům č. 326 včetně  kostelní zahrady   přešel do vlastnictví Josefa Maschke.
1. května obdržel   farář Felger  kanovnický kolárek.
Procesí od rádelké kaple k soše sv. Jana Nepomuckého u rádelského mlýna , konaná od r-1854 bylo přeloženo ze 16. května na následující neděli.
29. května + pulečenský  kostelní zloděj Josef Wavřich  v pražském kriminále.
Byla zřízena doplňující rádelská   Hübner-Demutovská. mešní  nadace  
Velká oprava rychnovské školy. Stála 466  zl.k.m
Poplatky z krámů na kostel.prostranství, předané farářem Schalkem obci, byly  kostelu vráceny.
25. července  židovský křest v Rychnově.
28. července  velký požár v Č.Dubu,  při němž se v hromadu sutin  změnil i zámek, postavený r. 1566-1567 Hannsem z Oppersdorfu
										  pag. 493
Sbírka na pohořelé v Č.Dubu, provedená duchovenstvem dům od domu vynesla 184 zl.k.m.
2. srpna  velké  záplavy  v Rychnově  a  v údolí Mohelky
Postavena silnice Rychnov- Jablonec,  k tomu zdejší fara  odstoupila  684  čtv.sáhů pole a 145 čtv. sáhů louky, kostel ale 145 čtv. sáhů  pole.
22. září  začalo planýrování farních pozemků
29. září  3. pastorální konference  se konala na rychnovské faře-
1.listopadu  místo dosavadní konv. mince a  vídeň.měny byla zavedena rakouská měna.
30. listopadu  byl českodubský děkan a okr. vikář P. Adalbert Küffner , rytíř z Asmannsvilla, zvolen do pražské metropolitní kapituly jako kanovník.
12. prosince  přebírá rochlický farář P. Franz Moysel uvolněný vikářský úřad pro liberecký okres
23. prosince nalezl Augustin Hübner z Rádla č. 77  smrt při odstřelu skály na druhém drážním úseku.
24. prosince  vysvětil biskup Hille měděný pozlacený kalich   pro zdejší farní kostel, darovaný dobrodinci(stál 37 zl. 12 kr. k.m.)

1859
Rychnov po 7. letech dostal opět  vlastního lékaře v osobě  bývalého vojenského podlékaře Franze Möllera z Janova Dolu.
Výstavba silnice Jablonec-Rychnov
7. ledna farář Felger  získal díky zprostředkování rychnovského (správně:libereckého) zems4kého advokáta dr. Essentera na svou pohledávku za P. Schalkem  první splátku 127 zl. k.m. 
Kupec Anton Peukert  postavil na kostelním prostranství patrový kamenný dům na místě  stávajícího dřevěného selského stavení.
29. ledna první zkušební jízda  na železniční trase Hodkovice- Liberec..
str. 363										pag- 494 
Za  louku per 282 čtv.sáhů. odstoupenou v roce 1855 na zvětšení hřbitova. dostala   fara horní malou kostelní louku  č.top.  889 ve výměře 340 čtver. sáhů.
V únoru: Pulečný si opatřilo novou hasičskou stříkačku.
Augustin Ullrich, zemřelý 17. listopadu 1858 , bezdětný majitel statku Bukoly  u Velvar, jehož otec pocházel z Rychnova odkázal svému příbuzenstvu v Rychnově 4000 zl.k.m., nalezlo se na to 232 dědiců.
13. dubna farář Felger  pozval písemně obecní zastupitele z farnosti na Zelený čtvrtek ke stolu Páně. 
22. dubna  byla vidět neobyčejně silní polární záře.
28. dubna vyhlásilo Rakousko  válku Sardinii. -Kanovník von Rüffer byl na návštěvě v Rychnově.
Dne 1. května byl zahájen provoz na celé trati  v plném rozsahu.- otvírací jízda trati.
Dne 1. května  instaloval kanovník von Rüffer  nového děkana v Č. Dubu  P. Johana Ješinu.
Květen: školní děti ve farnosti cupují  pilně  cupaninu  pro zraněné vojáky  v Italii.
Dobrodinci opatřili 3. a 4. oltář Božího těla pro Rychnov
P. biskup pochválil  19. května zdejší farníky za  jejich horlivost v okrášlení kostela.
Pro rádelskou  kapli byl opatřena nová skříň do sakristie na obecní útraty.
24. června: nešťastná rozhodující bitva u Solferina 
červenec: 4 silné  smrkové kmeny  byly ve farním a kostelním lese polámány větrem.
12. července : nové propachtování  kostelního jmění., přičemž je pronajat i starý hřbitov jako louka.
Farní dřevěná kůlna  byla nově  pokryta 40. kopami šindele.
											pag. 495
14. září   rozdrtil projíždějící  večerní vlak u  nejbližšího  strážního domku dvě  telata zdejšího Pietschbauera, které byly právě vyhnány na pastvu.
22. prosince   první zavátí železnice  mezi Rychnovem a Dlouhými Mosty-. 

1860
Farní obvod čítá  6761  duší.
Únor: Adresa  pro sv.otce byla  zde podepisována jen nepatrně
29. února  a 1. března  nejezdily vlaky kvůli závějím.
3. březen: zdejší  obchodním dřívím Franz Preissler  přivezl prvních 120 sáhů   palivového dříví z polesí u Hostinného  zvláštním vlakem  k prodeji  do Rychnova.
23. března přišly  první milosrdné sestry  na sbírku do Rychnova. Byly to Elsasanky z Vídně.
Na velikonoce darovali dobrodinci farnímu kostelu   pletené antipendium pro hlavní oltář , a Franz Hofrichter z továrny na dózy  několik velkých lamp k Božímu hrobu.
23. dubna slaví  pan biskup  Hille  své 50. leté kněžské jubileum.
str. 364
24. dubna osadil farář Felger alej stromů od fary až na konec farního majetku,  stejně tak i 27. dubna  řadu topolů na dolní dlouhou stranu  hřbitova.
Začátkem května  nechala obec vysadit po obou stranách cesty mezi kostelním prostranstvím a školou pyramidové  topoly.
6. června byla stará prkenná bouda  odstraněna z kostelního prostranství.
Uprostřed července pomatený muž z Proseče pouze v košili byl odhalen dětmi v Plánském lese sbírajícími lesní plody a  zadržen.
22. července – farář Felger světí  železný  kříž v Horní Dobré Vodě u cesty, opatřený v loňském roce Paulem Seibothem  č. 44 
září: stavba  hasičského domu a zároveň  věžičky na ave zvon v Pulečném
9-23. září: jedná pražská provinciální synoda.
Na posvícená opatřil farář Felger  dva malé kostelní praporce z rudého polosukna s bílým křížem
										pag. 496
23. října  vysvětil farář Felger  obnovený misijní kříž  s přemalovaným obrazem Krista.
Od 15. listopadu  byl  zvýšen poplatkový ekvivalent. Od nynějška platí kostel ročně 6 zl., fara 11 zl. 31 kr.
Pulečenský  učitel Anton Podlipný má slíbeno, že  dostane  přidáno k platu  ze školního fondu na jednoho pomocníka.

1861
27. února- publikace liberální ústavy.
17. březen ( neděle judica { 5. postní}) přísaha nově zvolených obecních představených  z Rychnova, Rádla a Pulečného ve zdejším  farním kostele.
V březnu byl rozdělen konkretální chudinský fond býv. panství Svijany, uložený v Turnově,  přičemž na Rychnov připadlo 1700 zl.r.m., na Rádlo 1300 zl. r.m.
Na jaře byl částečně vyčistěn  farní les  od mladého porostu, načež 8. dubna byl farní les až na  zadní část , kde stojí ještě několik vysokých stromů, pronajat na zornění na 8 let.
Pan kostelní patron  kníže Kamil  Rohan obdržel velkokříž Leopoldova řádu a stal se členem panské sněmovny. 
Zemřel jablonecký okresní představený Stöckner , jeho nástupcem se stal Eichhorn.
26. května : rádelští si stěžují na svého faráře  pro údajné zanedbávání  při konání rádelských mší svatých a požadují  opět zřízení vlastní  fary, - na což jim 12. listopadu  nejd. konsistoř prokázala, že rychnovský farář dělá pro Rádlo mnohem víc, než je zavázán  a jmenovitě fundované mše svaté jsou řádně konány , ačkoli za to už po mnoho let nedostává ani krejcar. Ohledně vlastní duchovní správy  byli rádelští odkázáni na  lepší časy. 
Dláždění rádelské věžní haly.
Rádelské panny  opatřily pro kapli za 63 zl. novou monstranci, která byla 2. června  poprvé použita při  procesí  o rádelském svátku.
											pag. 497
Poprvé zůstala  také o tomto svátku  nejsvětější  svátost oltářní   od hlavní mše až do procesí  ve 4 hodiny odpoledne vystavena k pobožnosti. 
str. 365
3. června byla zbourána v Rádle dřevěná   budova školy.
14. června   byl položen základní kámen k nové rádelské škole.
11. srpna  oslavil bývalý rychnovský kaplan P. Franz Luštinec  svou sekundici jako personální děkan ve Všeni.
Totéž i 15. srpna  jeníšovický farář  P. Fiala . Tohoto dne byl i velký požár v Odolenovicích
8. září otevřen Lukův hostinec na farním prostranství  v Rychnově
Září- dobrodinci nechali předělat starou  malou rádelskou monstranci na pacifikál, do nějž byly vloženy relikvie  zděděné po kapucínovi Liboriovi Rossmeislovi  
Na  návrh nejd. konsistoře  poslal farář Felger žádost  ( na svátek Petra a Pavla ) svatému otci  do Říma,aby nejsvětější svátost  v rádelské kapli  směla být uchovávána “licite”  {s povolením}
 Farář Felger  dal udělat sýpku a podkroví kromě dvojitých dveří do kaplanských bytů, přeložil kuchyni na stranu do dvora , nechal  v sousední místnosti  nově položit podlahu  a z bývalé kuchyně nechal si zřídit obytnou místnost.
Rychnovské panny nechaly v Liberci udělal bílé antipendium   pro hlavní oltář   a oltářní polštář  s bohatým vyšíváním vlnou a zlatem  za 85 zl., poprvé použito o letošním posvícení.
29. září   saský  král Jan jel železnicí do Sychrova.
12. října  během vídeňského trhu vypukl  oheň v boudě  obchodníka sklem Friedricha z Tanvaldu ( vedle votivního chrámu), sousední liberecký obchodník galanterií  Eduard Schöffel a Franz Hofrichter měli velké ztráty zboží a také popáleniny.
											 pag. 498
22. října trapistický bratr z kláštera ve Forges  v Henegau v Belgii  zde konal sbírku.
27. října  vysvěcen velký železný kříž na hřbitově v Hodkovicích
8. listopadu  Franz Lang z Kopaniny, 22 let starý, podezřelý z vraždy  v Turnově, (trestaný už jednou za krádež), když chtěl utéci eskortujícímu ho četníkovi, byl  jím v 9 hod. večer  na mostě přes Nisu v Jablonci zastřelen 
26. listopadu  rádelský studnař Ivan Weiß   našel smrt, když v podnapilém stavu šel z práce v Dlouhých Mostech   v 6 hod. večer  , byl přejet  reservní lokomotivou, vracející se do Hodkovic.

1862
Dne 1 ledna postaven biliár( první v Rychnově)  v Luckově restauraci  na kostelním prostranství “U města Prahy”
20. února bylo  shromáždění všech beneficiantů  libereckého vikariátu   v Rochlicích, aby se poradili  o převzetí církevního majetku do vlastní správy.
21. února + v Hradci¨Králové  bývalý vikář  libereckého okresu  P. Josef Pažout  jako kanonicus kuratus  ve věku 66 let.
26. února  bývalý rychnovský kaplan P. Karl Rössler , školní ředitel v Kraslicích vyznamenán   zlatým   záslužným křížem .
str. 366
V březnu požádal farář Felger  po výzvě p. patrona o uvolněnou faru ve Všeni,  svou žádost ale stáhl, když zjistil, že starý sychrovský  zámecký kaplan  P. Johann Scholz se o toto beneficium také uchází.
14. března  byl propůjčen biskupu Hillemu titul tajný rada
10 března  dostal Rychnov právo konat 4 trhy  a 26. dubna   bylo mu c.k. místodržitelstvím povoleno, držet každé úterý  také týdenní trhy.
O jeníšovickém posvícení měl  kaplan P. Fischer své první české kázání
											pag.499
15. května  byl farář Schalk promován v Praze  doktorem teologie
27 května  se konal první jarmark na rychnovské nivě.
8. června  svatořečení japonského  mučedníka
9. června udeřil blesk do selského domu č. 19 v Klíčnově, zabil krávu ve chlévě a zapálil, takže selský statek shořel.
22. června dobrodinci opatřili pro rádelskou kapli nový misál za 25 zl.r.m.
24.června  okr. vikář P. Franz  Moysel vysvětil novou  rádelskou školu u příležitosti školních zkoušek .
7. července  v noci po hodkovickém posvícení  silné krupobití , byly velké škoda na osení a na oknech zdejšího kostela a fary.
19. července + liberecký děkan Ig. Frank.
31. července  pražský světící biskup Petr Krejčí vysvětil v Turnově nový rádelský kalich, který opatřil Anton Lang za 32 zl.
10. srpna  ( 8 neděle po letnicích) vysvětil farář Felger  starým hajným Maschkem  zřízený železný kříž na hranici mezi Jestřebím a Svatým Křížem.
Pro Rádlo byly opatřeny nové dveře do  sakristie

23-. srpna  farář Felger  obdržel od faráře Schalka poslední splátku 54 zl. r.m., poté, co se vzdal poloviny svých nároků.
27. srpna , slaví P. Felger v Hleďsebe s 21 spolužáky své 25.leté kněžské jubileum
7. září světí pražský kapitulní kanovník Albert Ritter von Küffer novou sychrovskou zámeckou kapli.
Západní strana farní střechy  byla pokryta novými šindeli  u  oba komíny břidlicí, také postavil   farář malou kůlnu , přiléhající ke stodole.
Maschkův kříž  za  Anhalts-Posten  byl renovován z výtěžku nadací.
28. září  poutní trh přeložen od kostelního prostranství na nivu.
V říjnu zrušil farář Felger  prostřední rybníček na dolní louce 
15. října  cisterciátský otec z Wehrerau  ve Vorarlbergu sbírá zde pro svůj klášter
P. Fischer opatřil  nový krucifix pro novou rádelskou školu.
str. 367										pag. 500

1862
1.listopadu večer   byly poprvé ozdobeny a osvětleny  hroby na  rychnovském hřbitově .
12. listopadu   se pozdě večer vracel jeden kokonínský obchodník loučemi (Spähnehändler)   z Liberce domů a spadl  z předního železničního zářezu, kde byl ráno nalezen mrtev.
8. prosince  P. Franz Simm z Lučan , dříve farář  v Dětřichově , byl vikářem Moyselem instalován jako děkan liberecký.
12. prosince + v Sychrově   knížecí dvorní rada  Johann Jansa (protestant) a byl 16. prosince  pastorem ze Seidenbergu pohřben na hřbitově v Loukově.

1863
17. ledna  nastoupil první liberecký pastor  Walter 
178. ledna postavení dřevěné haly před vchodem do  kostela, kterou musel nechat zřídit majitel  hostince na kostelním prostranství, protože rušil služby boží.
20. ledna po delším tání byla silná bouře  a liják.
K velikonočním slavnostem  opatřili dobrodinci závěs na kazatelnu za 19 zl. z červeného sukna  .
16. dubna shořel dům Augustina Masopusta  v Pulečném č. 44.
První  májová pobožnost  v podvečer ve zdejším farním kostele.-
Brusírnu v Plane koupil jistý Sedlák a  přeměnil jí v obilní mlýn
Byl založen rychnovský tělovýchovný spolek
8. června odcestoval farář Felger   na 6 týdnů na léčebnou kúru do Karlových Varů, při té příležitosti navštívil kraslického ředitele školy P. Karla Roesslera
13. června  novou kapli. v Kokoníně  vysvětil  jablonecký děkan  P. Anton Miksch
26., června  oslava 300 výročí zakončení tridentského koncilu
červenec: 1000 leté jubileum uvedení křesťanství slovanskými  apoštoly Cyrilem a Metodějem
4. srpna + v Hodkovicích  lékař  dr. Ferd- Ulbrich na otravu krve    po pitvě  ženy, zemřelé na horečku omladnic 
											pag. 500
28. srpna  vysvětil farář Felger  nový hřbitov v Rádle
Dne 1.září  byl starý rychnovský učitel dán do výslužby, zůstaly mu ale  jako kantoru a   regenschorimu požitky ze štoly  a školního hospodářství
Školní vyučování zajišťovali  od té doby starší podučitel Franz Adam jako provizor  a 2. nově ustavený  podučitel   Josef Klinger  z Č. Dubu.
Od 1. do 3. září byl farář Felger na diecézní synodě  v Litoměřicích, jíž se zúčastnilo na 171 duchovních.
5. září  bylo zřízeno telegrafní spojení mezi Rychnovem a Jabloncem.
28. října vysvětil v rádelské kapli turnovský františkánský quardián P. Emilianus Karasek stanice křížové cesty , kterou nechala pořídit vdova Barbara Hübnerová . Namaloval ji rychnovský malíř Ig. Müller, stálo to i s rámy 100 zl. 50 kr. r.m.
18. září udělilo c.k. místodržitelství povolení k odlesnění  a k zornění  rychnovského kostelního lesa.
V předvečer Všech svatých  poprvé se konal církevní smuteční průvod do hřbitovní kaple.
str. 368
1864

Protože broušení skla skýtá velký výdělek,  a ceny obilí jsou nízké,  není pozorovat nouzi.
25. ledna + bývalý zdejší kaplan P. Anton Calligari jako farář  v Loukovci.
24 února + účetní kostelních účtů Karl Mertz ve Svijanech.
14. a 15. března dvě milosrdné sestry  z Pirmasens v Rýnské Falci (Rheinpfalz) vybraly v Rychnově 17 zl., v Rádle 16 zl.
27. dubna  licitace kmenového dříví  v rychnovském kostelním lese. Výnos  750 zl- 20 kr.r.m.  Zároveň pronájem  lesního pozemku na 6 let za účelem zornění. za 15 zl. 70 kr. ročně.
4. května  všechno silně zmrzlé. Rampouchy  přes celý den.
12. květen –dalešický učitel Kuhn (kdysi školní pomocník v Rychnově) byl pohřben v Šumburku.
											pag. 501
14. květen – místní  komise   kvůli stržení staré a stavby nové hřbitovní  kaple na zdejším hřbitově
11.června- Marianne Herbigová z Rádla  v domě č.   178 v Rádle za tkalcovským stavem zabita bleskem
14. června  shořel v noci v 1 hod. rádelský papír. mlýn.
16. června + dřívější zdejší výpomocný kaplan  P. Norbert Lopata  jako františkánský kvardián   v klášteře ve Slaném
5. července + na hodkovické faře   rychnovský rodák a pensionovaný žibřidický farář P. Anton Wenzl. Na jeho pohřbu,  7.července , měl farář Felger pohřební řeč.
6. července  hodkovická kaple Kalvarie  se stala neopatrností dělníků, pracujících na střeše  obětí plamenů
12. července odpoledne o ½ 3 udeřil blesk  do domu rychnovského malíře Ignaze Müllera  v Plane a téměř zároveň  do neobydleného domu č. 145 poblíž rádelské školy , kde  musely  přestat školní zkoušky  Na obou místech byl požár po čase uhašen.
13. července  -příjezd pražského světícího biskupa  Petra Krejčího do Rychnova
14. července  dopoledne bylo biřmováno 811 zdejších farníků.. Odpoledne navštívil p. biskup kapli v Kokoníně  a Vrkoslavicích
15. července odejel p. biskup Krejčí z Rychnova  do Turnova k instalaci nového děkana Scholze
16. července daroval kaplan  P. Fischer  pro rádelskou věžní halu obraz, představující uložení Krista do hrobu do Ignaze Müllera .
18. července dobrodinci opatřili pro rádelskou kapli  pro hlavní oltář černé antipendium  a 2 černé tabule pro rekviem  se žlutými kříži.
18. července  výplaty vyvazovacího kapitálu  ze strany  stavebníků  Rychnovsko-jablonecké silnice. za farní a kostelní pozemky. Fara dostala  za 845 čtver. sáhů  po 35 kr. r.m., =297 zl. 75 kr.r.m. , kostel za 145 čtver. sáhy  po 35 kr. = 50 zl. 75 kr. r.m. 
										pag. 503
24. července slavnostní   založení rychnovského sboru hasičů
V červenci  rychnovští přeložili 4 jarmarky na jiné dny
Do Rychnova přišly první Siedeschneider-stroje
str- 369
18. srpen   slavnost  založení spolku veteránů
Farní stáj byla podložena trámy, stěny  zpevněny šrouby, strop zvýšen a zbudován nový chlév pro prasata.
13. srpen první školní svátek v Rychnově
29. srpen Peter Biener z Kunratic  u Osečné  přišel jako první podučitel do  Pulečného.
Září: školní patronáty přešly  na obce  a školské záležitosti budou obstarávány školním  výborem, zvoleným obcí.
Září: Rychnovští si za 600 zl. opatřili  novou stříkačku  z Olomouce.
4. října + v Hodkovicích ve věku 83 let rádelský papírenský mlynář  Florian Schütz
Říjen:  z výnosu biřmovacích cedulek byl pro farní kostel opatřen  fialový mešní ornát  se žlutým lemováním
Říjen: z odkazu Marie  Anny Müllerové koupil Giani ve Vídni  pro rádleskou kapli dva ornáty  a   sice  červený  s bílým prostředním kusem a pravým zlatým úzkým lemem a  černý sametový  s žlutě květinovým středním kusem a  žlutým  sametovým lemem. První stál 50 zl., druhý 30 zl.
19. října  položení základního kamene k protestantskému  kostelu v Liberci
20. října  na tento den připadající dobytčí  trh musel být zrušen kvůli  dobytčí  nákaze v boleslavskémm kraji
20. října  před půlnocí vypukl  oheň v domě č. 82 v Rádle,  patřícím sedlákovi Ignáci Hübnerovi.  Shořela střecha domu.
Říjen:  Houbou napadené podlahy a  dveřní zárubně v rádelské nové škole byly vyměněny.
										pag. 504
2. listopadu   + pulečenský “zázračný doktor ” Augustin Masopust
22. listopadu shořel dům na Kopanině
25. listopadu – 4. prosince  průchod rakouských   vojsk  vlakem ze  Šlesvicka-Holštýnska pod generálem  Gablenzem ( 511 důstojníků, 13 256 mužů, 2 935 koní )
2. prosince  + ve Svijanech  bývalý lesní inženýr  z Dobré Vody, Josef Jindráček. 63 let stár.
V prosinci   kopíroval rychnovský malíř  Ignaz Müller  pro jablonecký farní kostel zdejší velký vánoční obraz.
V tomto roce čítal v rychnovské farnosti počet  domů 884 čísel,  a sice : Rychnov 370, Rádlo 249. Pulečný 142, Klíčnov 35. Dobrá Voda –Kokonín 32, Svatý Kříž 21, Kopanina 19, Jestřebí 11, Mohelka 5

1865
V Jarischově Lidovém kalendáři pro tento rok  vypravuje P. Roessler  historii rychnovské kostelní loupeže  z r. 1856.
17. ledna  hodkovický účetní  Josef Kaulfersch  měl neštěstí při jízdě na saních na  zdejším kostelním prostranství
Zřízení fary v Josefově Dole
Dobrodinci opatřili nový cenný misál pro farní kostel
28. března + pension. arciděkan ve  Smržovce P. Augustin Neumann (86 let starý)  ve fundačním domě.
19. března  mráz 15  podle Reaumura. Silný vítr trvá do 3. dubna.
str. 370
3. dubna : první volby do okresního zastupitelstva . Farnost má 3 zástupce.
22. dubna + ve Svijanech  knížecí vrchní lesník  Josef Tittelbach ( 66 let starý)
26. dubna + litoměřický  p. biskup  Augustin Bartolomeus Hille ve věku 78 let. Sedisvakance { neobsazené  místo}trvala 1 rok 
2. května se utopila stará Pietermüllerová  v dolní vsi při máchání prádla v náhonu.
10. května  větrný vír převrátil Georgstounelovu stodolu,  odkryl dva sousední domy a serval  velký díl  šindelové krytiny ze hřbitovní zdi 
											pag. 505
30. května  příjezd nového jabloneckého okresního představeného Jelena, na místo choromyslného Eichhorna.
Dne 1. června  byl poražen poslední strom ve farním lese.
5. – 15. června  konali čtyři jesuité lidovou misii v Rochlicích
Pulečenský Luke    č. 7. postavil první  mačkárnu
15. června  -procesí Božího Těla  vedlo poprvé přes tržiště /náměstí
18. června Jakob Hartig  daroval rádelské kapli  nový vánoční obraz. a Josef Demuth mešní roucho  z bílého hedvábí.
19. června začátek renovace rádelské kaple z odkazu M.A.Müllerové  (strop byl  podbit rákosem, hlavní oltář zcela přestavěn,  presbyterium vymalováno.,kazatelna ozdobena atd.)
Rádelští opatřili novou stříkačku  a postavili hasič. zbrojnici.
6. července položení základního kamene k nové rychnovské hřbitovní kapli. .Den nato byla stará stržena (stavební náklady 793 zl.)
Farář Felger  zasadil topolovou alej  na horní delší stranu hřbitova
30. červenec: 100 výročí vysvěcení jeřmanického kostela
srpen: opravy na faře.  :Prádelna  vydlážděna žulovými  deskami,  severní strana stáje pokryta 40.kopami   šindele, položeno   8 vodovodních rour
 20. srpna  vysvěcení kostela v Josefově Dole
srpen: kostelní patron kníže Kamil Rohan  se stal rytířem zlatého rouna.
3. září vysvětil farář Felger renovovanou rádelskou kapli
4. září nasazení  makovice na věžičku  zdejší nové hřbitovní kaple
10. září   slavnost odhalení nového praporu  rychnovského pěveckého spolku
8. října  vysvěcení praporu veteránů  s bohoslužbou na náměstí
15. října dána do provozu dráha Turnov-Kralupy
1 . a 2. listopadu zdejší hřbitovní kříž  poprvé osvětlen
6. listopad:  3 svatby v rádelské kapli
16. prosinec : + rádelská fundátorka  , vdova Barbara Hübnerová v č. 96
Na podzim častější  export rychnovského lnu do nově  zřízené přádelny v Maxově

1866
Vládne velký strach  z trichinelosy  {nemoc způsobovaná svalovcem }
6. březen: dům Josefa  Wenzela v Rádle č. 110 shořel.
Jablonec povýšen na město
Sedlák Skolauda postavil v Rádle  první mačkárnu.
str. 371
15. duben. Farář Felger  je přítomen intronizaci {nastolení} biskupa Augustina Paula Wahaly v Litoměřicích
Dne 16. dubna  shořel dům dělníka  na dózy  Preißslera  za lesem (Rychnov  č. 288)
8. května  + P. Josef Jirák,  farář ve Bzí
23. května  silný mráz. Květy na stromech a klíčící obilí  zmrzly.
25. června  až do konce roku   viz farní deník, týkající se pruské invaze.(pag. 427 – 452)
Po 23. listopadu , kdy  zemřel zdejší učitel a kantor  Franz Rudlof  vyučoval na rychnovské škole po celý další rok   provizor  Franz  Adam a podučitel Weitzdörfer 
2. listopadu  vyžádali si rádelští audienci u JM císaře,  který právě dlel v Liberci, a předali mu  prosbu o zřízení vlastní fary v Rádle.

1867
Kvete obchod sklem. V Jablonci bylo postaveno  na 40 nových domů  a ve Vrkoslavicích  vybudován velkolepý pivovarský sklep.
Brusiči kamenů   Ignac a Josef  Pelzel zřídili v Rychnově první mačkárnu.
12. února kníže Kamil Rohan jmenoval faráře Felgera svým zástupcem v jabloneckém okresním zastupitelstvu.
Dne 1. března  rychnovská vdova  M.A.Wenzlová  předala  faráři 200 zl. na zřízení nového  oltáře.
16. března byly rychnovským vyplaceny válečné náhrady.
8. dubna Pastor Martius  z Jablonce pohřbil na zdejším hřbitově odpadlíka Augusta Hübnera
8. dubna  starosta Franz Ullrich  přivedl z Polska transport krav a koní na prodej v Rychnově 
										pag. 507

7. května  konkurenční jednání ohledně  zamýšlených staveb  ve zdejším farním kostele           ( břidlicová střecha, nová dlažba v kostele, nová kamenná předsíň k sakristii vydláždění odpadních stok na severozápadní straně  kostela). Kostel  přispěje 1400 zl., patron 600 zl., přifařené obce 500 zl.
25. května   vyvýšeniny a střechy jsou pokryty sněhem.
11. června začátek staveb na kostele. Kříže na věži a makovice jsou sňaty.
20. červen   farář Felger má v jabloneckém farním kostele křesťanské poučení v českém jazyce jako přípravu pro tamní české biřmovance.
25. června biřmuje  biskup Wahala  v Jablonci. Rádelští  mu předložili žádost o zřízení vlastní fary v Rádle.
23. června  dobrodinci   darovali rádelské kapli  4 nové pozlacené oltářní svícny ze dřeva.
1. července stará dřevěná kůlna  mezi sakristií a  halou sv. Anny  byla zbořena   a pro uložení oltářů Božího hrobu  na farním dvoře opět  postavena.
20. července  zřízení nové sanktusové věžičky
24. července  začátek nového dláždění  kostela žulovými deskami.
25. července spadlo 1 ½ leté dítě rádelského ševce  Josefa Schöffela  do čerstvé jámy s vápnem a zamřelo den poté.
str. 372 
7. srpna při novém dláždění kostela se narazilo na  zděný hrob  před 96 lety pohřbeného faráře  P. Josefa Roßmeisla,  načež jeho ostatky byly vyzdviženy  a uloženy na faře., aby pak byly pohřbeny na místě určeném pro zdejší duchovní mezi sakristií a kaplí sv. Anny( farní zahrádka).
											pag. 508
8. srpna byly osazeny nově pozlacené věžní  makovice a kříže, poté co  do makovic  uložil stavbyvedoucí Josef Karnold ze Svijan   pamětní listiny. Této slavnosti se zúčastnil i v Rychnově přítomný profesor  teologie  a před rokem rektor Magnificus  dr. Vincenc Náhlovský z Prahy.,
8. září měl farář Felger na Sychrově  hlavní mši a odtud odejel s kraslickým školním ředitelem P. Rösslerem vlakem  do Smiřic, aby odtud navštívili bojiště u Chlumu a Sádové.
14. září dokončení kostelních staveb. ( kromě těch uvedených 7. května ještě přeloženy  schody ke vchodům do kostela, sakristijní hala postavena z kamene, sakristie nově pokryta,  uděláno nové podium k hlavnímu oltáři,  římsy v kostele a  na čelní straně opraveny.).
16. až 21. září nechal farář Felger farní stáj vydláždit starými deskami z kostela, a zřídit nová horní vrata.
19. září vikariátní konference na zdejší faře. Přítomno bylo 165 duchovních.
26. září první mráz a sníh.
30. září rychnovský podučitel  Weitzdörfer  šel na školu do Jablonce, . Jeho nástupcem se stal Anton Wawřich z Pulečného.
16. října pulečenský starosta  Ig. Masopust zastřelil svou ženu. Zda záměrně nebo z neopatrnosti zůstalo nerozhodnuto.
1. listopadu večer poprvé  smuteční procesí  z kaple  na  rádelském hřbitově   při osvětlení hrobů.
19. listopad rádelská obec zakoupila  dům č. 156 za 2100 zl. a určila ho pro příštím faru.
29. listopadu Karl Wysocky se stal ( po Vodičkovi) podučitelem  v Pulečném
4. prosince letařovický učitel Josef  Čumpelík byl zdejším školním výborem 3. hlasy proti 2. zvolen řídícím a kantorem v Rychnově

1868
12. ledna nastoupil nový učitel Čumpelík svůj úřad,.
5. března Anton Lang,   domkář z Klíčnova č. 9. který 23. listopadu na cestě z Lučan domů zahynul ve sněhu, byl po 3 ½ měsících  nalezen  zmrzlý v blízkosti maloskalského dvora
											pag. 509
Za loňské stavby navíc (nová sanktusová věžička, předsíň k sakristii)  muselo se z kostelního jmění  doplatit ještě 648 zl. 56 kr.
1.března  se kooperátorovi P. Ullmannovi udělalo  během ranní mše u hlavního oltáře, náhle zle, musel být odveden domů od oltáře.
str. 373
2 velké lípy na kostelním prostranství byly poraženy a prkna z nich  použita na  stavbu 
hlavního oltáře.   Místo nich zasadil farář Felger 2 jiné mladé lípy. 
6. dubna  místo, určené k pohřbívání zdejších duchovních mezi halou sv. Anny a předsíní k sakristii  nechal farář Felger na vlastní náklady ohradit litinovou mříží.
15. dubna začala renovace vnitřku farního kostela  (na níž se podíleli  vdova M.A. Wenzlová  200 zl., farář 150 zl. a jiní dobrodinci ).  Starý hlavní oltář byl zbourán.
27. dubna protestant z Maxova,. který zemřel v hostinci  “U města Prahy “ byl zde pohřben libereckým pastorem   Geisslerem.
Dne 1. května obdržel zdejší kooperátor P. Ullmann od  nej. konsistoře pochvalný dekret.
4. května   starý lesník z Dobré Vody Rölz byl pensionován, na jeho místo nastoupil  starý lesník Franz Stütz
10. května  okresní  komise na místě uznává, že se rádelská kaple nedá rozšířit.
12. května: v loňském roce vyzdvižené ostatky  faráře P.Josefa  Roßmeisla byly uloženy do nové rakve a slavnostně pohřbeny v tzv. zahrádce páterů.
21. května zakládající slavnost rádelského spolku  rozsévačů (Saatgänger-Verein)
22. květen  z libereckého křížového kostela zakoupené a pro zdejší oltář určené sochy sv. Vojtěch a  sv. Prokopa  dorazily-
3. června večer  bylo hrozné povětří, dům ševce  Hanspohla  v Košovech shořel.
											pag. 510
4. června dokončeno malování kostela.
22. června sv.otec odsuzuje  nové proticírkevní  zákony o manželství, škole,  a interkonfesionálních záležitostech 
23. června zemský školní rada Maresch v Rychnově. Jedná se o zřízení kreslířské školy a budovu společenstva malířů.  Zdejší malíři u této příležitosti improvizovali výstavku  maleb na faře. Farář Felger  daroval rychnovské  malířské gildě 100 zl. jako příspěvek na stavbu  společenského domu.
červenec::postavena  kaple s věží ve  Vrkoslavicích
srpen :P. Ferkel, kaplan v Hodkovicích,   byl kvůli svému kázání na náboženské slavnosti v Dlouhých Mostech obžalován  jedním radikálem z Dl.Mostů u  okresního soudu v Liberci.- v této době byla kázání katolických kněží pod policejním dohledem.
17. srpna pronajal farář Felger  farní lesní pozemek , 4 strychy ze zadních polí a louky u farního rybníka na 6 let  za roční činži 122 zl. 85 kr. r.m.
25. srpna  Paní kněžka Adéla  Rohanová  navštívila poprvé zdejší kostel a faru. Od té doby se každoročně její návštěvy opakují  jednou až dvakrát ročně. a pokaždé přinese pro chudé cenné dary  na prádle a oděvech.
Dne 1. září znovu změna  v politickém uspořádání. Místo okresních úřadů byla opět zřízena okresní hejtmanství. Okresní představený Jelen z Jablonce  odešel do Tachova,a Schuster z Budějovic se stal okr.hejtmanem v Jablonci-.Farní obvod patří ( s výjimkou Jestřebí a Mohelky) k jabloneckému okr.hejtmanství a jabloneckému okresnímu osudu.
str. 374
Bývalý rychnovský starosta  Franz Ullrich se přestěhoval v září do nedávno nabytého hospodářství ve Stráži nad Nisou
27. září  velká slavnost v Rádle, byl svěcen  prapor spolku rozsévačů (Saatgänger-Verein).
18. října  :Mítink na Frýdštejně byl hojně rychnovskými navštíven. 
21. říjen : vysvěcení nového protestantského kostela v Liberci
											pag.511
24. Ukončení renovací zdejšího kostela.  malířem a ozdobovačem  jménem Geipl a  sochařem Wondračkem, oba  ze Sychrova ( tj. vymalování presbyteria, nabílení  a část. vymalování  kostelní lodi,  úplně nový hlavní oltář, a nové postranní díly  vedlejších  oltářů).
Roku 1868 bylo ve farnosti 75 sňatků.
27. října  komise ohledně upravení  učitelských platů v Rychnově. Školné od nynějška zdvojnásobeno, na obec přešly školní  pozemky a renty z kapitálu ze školního lesa,  a vyvazovací fond  ze  školních pozemků, za to dostal učitel fixní plat  a sice řídící 550 zl.,  první podučitel 220 zl., a  přidělený druhý podučitel 200 zl. 
listopad.: jablonecký kaplan  Stanislaus Nitsche  odpadl od víry.
17. listopadu obdržel Rychnov  povolení  vybírat pivní krejcar
7. prosince : strašný orkán. Téměř polovina  hřbitovní zdi  odkryta Plot do dvora a zahrady  na mnoha místech vytržen, misijní kříž rozlámán na  více kusů,  břidlicová střecha kostela  poškozena, cínové plechy vyrvány, rovněž tak okapy  nad vchodem do  kostela za silnice. Ve farnosti  byly 3 stodoly demolovány, na střechách a lesích způsobeno mnoho škod.
16. prosince : tulák zapálil  faru ve Bzí, ta úplně vyhořela. 
20. prosince Mnoho pokusů o vloupání  v sousedství  přiměly faráře Felgera  aby spolu se dvěma sousedy  přijal k ochraně fary a kostela nočního hlídače. 
31. prosince několik svévolných mladíků  shodilo obraz křížové cesty (III. zastavení) z postranního kůru a ten zranil na  čele  vdovu Marii Annu Seibothovou z Rychnova.
V tomto roce byly v Rychnově postaveny tři nové domy-.
											pag.512
Rok začal  silnou zimou, léto přineslo neobyčejná vedra a  sucho, od května do srpna takřka nepršelo. Prameny vyschly, suché louky  byly spáleny.  Naproti tomu bylo hojně ovoce.

1869
7. ledna   Franz Schütz z  Nové hospody u Bezdězu se stal (po Wysockém) podučitelem v Pulečném
18. ledna  zrušena  povolení ohlášek sňatků
7. března byli rádelští se svou žádostí k Majestátu o zřízení vlastní fary odmítnuti.
str. 375
3. dubna kupuje rychnovská obec  dům č. 170 na Nivě  za 6900 zl.. Tam se má umístit  zřizovaná  3.školní třída  a má tam být podučitelův byt.
Stavba hodkovické a kokonínské  školy
11. dubna   z podnětu kněžské sekundice sv.otce Pia  IX  daroval farář Felger rádelským 5% obligaci národní  půjčky na 100 zl. jako příspěvek na dotaci  budoucího rádelského faráře 
Téhož dne  byl poprvé použit ornát z bílého hedvábí ( s vyšitým středním kusem), darovaný farnímu kostelu  paní kněžnou  Adélou Rohanovou  
6. května ( svátek nanebevstoupení Páně)  vysvěcení kalvarijní kaple u Hodkovic, zničené ohněm r. 1864 a opět postavené
Rychnovská železniční stanice byla rozšířena,  a v Pulečném naproti škole postavena nová hospoda s tanečním sálem ( zvaná “U větrného mlýna”) 
17. června + bývalý zdejší kaplan P. Anton Horna  jako farář v Březině
červenec farář Felger založil 220 sáhů dlouhý zavodňovací kanál, aby velká farní louka mohla být zavlažena   také z východní strany.
Zvláštní druh  dřepčíka nadělal velké škody zejména na ovsech
10.  srpna podle dohody pana faráře se zemským školní radou  Mareschem otevřel Wenzel Dědek  z Petrašovic , malíř a kreslíř a zároveň  asistent na české vyšší reálce  v Praze
pag. 513
během prázdnin  v hostinci “U města Prahy”  soukromý kreslířský kurs pro zdejší malíře, který se ukázal užitečným. Stravu a byt  dával učiteli kreslení  farář, a školní rada Maresch se postaral o peněžní remuneraci z nějakého fondu.
K oslavě 1000. výročí smrti sv. slovanského apoštola Cyrila  uspořádal pražský  p. kardinál, pouť na Velehrad, zúčastnil se jí i zdejší kaplan P. Fischer (16. srpna).
1. září otevření 3. třídy   v rychnovském obecním domě a 9. září její vysvěcení farářem Felgerem. Nový druhý podučitel je Winter z Chrastavy.
6. září školní mise v Pulečném. Starý učitel  Anton Podlipný byl s 235 zl. pensionován a plat nového učitele stanoven na 300 zl. 		 
20. září  rychnovský poštovní úřad  byl za velké slavnosti otevřen. Prvním poštmistrem se stal Anton Lang, kupec v horní vsi.
Mohelka a Jestřebí byly přiděleny k libereckému okresnímu hejtmanství a okresnímu soudu.
18. října se slaví poprvé svátek  sv.Lukáše ( s hlavní mší svatou a průvodem  s dary {šlo se kolem oltáře a věnovaly se peníze}) rychnovského malířského společenství
24. října  z podnětu v. ordinariátu  byl, zdejší oltář  početí P. Marie navržen   jako “privilegovaný oltář”
19. října  byl zvolen dalešický učitel  Klikorka  4. hlasy proti 1.  učitelem v Pulečném
Dne 17. října + bývalý zdejší kaplan  P. Stránský jako pens. polní kaplan v Schöbritz
str. 376
28. října  v Rychnově klouzačka
11. listopad  Pastorální konference na zdejší faře  ve věci nově uvažovaného řádu  taxy štoly.Přítomno 13 duchovních z vikariátu
15- listopad odjezd litoměřického biskupa Wahaly na koncil do Vatikánu
18. listopadu   nově utvořená okresní školní rada v Jablonci měla své první zasedání
18. listopadu  jeřmanický farář P Josef . Kočí  přesídlil na svou novou stanici ve Vysokém
											pag. 514
Téhož dne přišel P. Johann   Ullmann, poté co byl víc než 27 let kaplanem v Rychnově, jako administrátor do Jeřmanic , kde také zůstal jako farář.
8. prosince  zahájení vatikánského koncilu
16. prosince předsedá P. Felger volbě nového starosty okresního  zastupitelstva v Jablonci jako nejstarší člen 
31- prosince se konalo sčítání lidu. Bylo vyhotoveno 3600 výpisů z křestních matrik
Od 19. listopadu do 20 srpna následujícího roku měl Rychnov jen jednoho kaplana 

1870
4. leden  nový pulečenský učitel Klikorka  začal učit. 
Dne 1. dubna: 22 četníků z Prahy  do Svárova , kde vypukly nepokoje.
Začátkem dubna zde ještě sanice.
14. duben  Pražský kardinál s biskupové z Litoměřic a Budějovic  jsou na koncilu ve Vatikánu, a královéhradecký biskup  je starý , slabý a nemocný, pražský světící biskup Krejčí světí oleje pro celou českou  církevní provincii.
22. duben: nový okresní školní inspektor Hickmann ( profesor na liberecké obchodní škole) vizituje poprvé rychnovskou školu
Dne 1.května P. Johann Ullmann  instalován jako farář v Jeřmanicích
Začátkem května   žid- vinopalník Nehemias Brandeis ,kterému loni rádelští pronajali  t.zv. faru,  z Rádla odešel.
Majitel zdejšího hostince   na kostelním prostranství  vystavěl nad  stájí taneční sál.
6. června: vysvěcení praporu  rychnovských Rozsévačů
12. června světí farář Felger smuteční prapor spolku rozsévačů
.23. června  obdržel kaplan  P. Fischer pochvalný dekret od konsistoře.
Rozmach rychnovské cihelny Obec dostala v tomto roce od akcionářů 300 zl za hlínu
										pag. 515
2. července  se vrátil litoměřický biskup Wahala z Říma  a ustanovil  v zastoupení P. kardinála  od 5 do 10 kněžských kandidátů
4. července + pražský světící biskup P. Krejčí
13. července  dopoledne uhodil blesk do čekárny zdejšího nádraží, která ale naštěstí byla prázdná
14. července  + rychnovská velká dobrodinka kostela  vdova Marie    Anna Wenzlová, sestra hodkovického  děkana  Josefa Hofrichtera 
18. červenec  bylo prohlášeno dogma o papežské neomylnosti.
str.377
18. srpna  nechal farář  sloupy  Andělů strážných posunout na farním pozemku o 16 kroků, renovovat je  a tím vzniklou porostlinu  ještě zornit.
20 srpna komise ohledně  prodloužení vodovodních rour  pro faru u příležitosti stavby silnice.Z konkursu na stavbu silnice zaplatí dodatečně do kostelní pokladny  jako udržovací fond 72 zl. kromě 5% úroků za uplynulých 11 let.
20. srpen   příjezd nového rychnovského  kaplana  novosvěcence   P.Josefa Tschörcha, rodáka z Vratislavic
září: farář Felger opatřil nový misijní kříž  se zcela novou figurou Krista. Kmen věnovala zdejší obec.
3. října  vysvěcení kokonínské. nové školy
16. října  vysvěcení nové školy v Hodkovicích
20. října  odložen vatikánský koncil.
24 a 25. října večer silná polární záře
28. října ráno ve 3 hod. vyhořel dům Antona Wawřicha  č. 114  v Pulečném
listopad: zdejší lékař   Franz Möller si stěžuje na podučitele  Adama pro jeho homeopatické 
léčebné fušerství
listopad: Clara Peukertová, žena obchodníka, opatřila pro kostel   černý sametový ornát
prosince: 12 válečných zajatců a z pruského zajetí  uprchlých francouzských vojáků si vyprosilo u knížete Rohana  na Sychrově  stravu a  pomoc na cestě
V tomto roce obnášel počet duší  rychnovské farnosti  7447.
											pag516
l871
24. ledna + P. Krupař, farář ve Bzí
V první polovině února  hrozné mrazy, pod 20  R {-25 C}
3. dubna daroval farář krucifix pro školní třídu  těch nejmenších  ve zdejším obecním domě.
25. dubna  u příležitosti procesí  sv. Marka vysvětil  P. Fischer renovované sloupy Andělů strážných na farním poli   a renovovaný kříž  na kostelním pozemku na kokonínské cestě.
27. dubna farář zasadil u sloupů  Andělů strážců  4  mladé olše
1. května cikánská banda asi 25 osob  a několik koní  rozbila svůj tábor za hřbitovní kaplí   a způsobila škody na farním poli a louce.
1. květen: poté co se v rádelské škole vybudoval byt pro učitele v podkroví a pův.byt v přízemí byl přeměněn pro 2.  třídu začal tam učit  nový rádelský podučitel Halbich   z Jeřmanic
6.květen  konkurenční(soutěžní)  jednání v Rádle ohledně přestavby poškozené rádelské věžní  kopulové střechy , resp. přeměny  na špičatou střechu a návrh věže.  Jmění kaple  má zaplatit materiál a řemeslníky –cirka 320 zl., obec  přispěje na ruční a potažní práce  cirka 120 zl.  Je to poprvé, co jmění rádelské  kaple bude   použito ke stavbě kaple. Doposud byly takové stavby hrazeny buď dobrodinci nebo obcí. Zmíněná stavba věže bude v průběhu léta  zadána rádelskému podnikateli staveb.
str. 378
27. května  byl zřízen mýtní domek na rohu farní louky  u Luckova hostince . Za to dostal rychnovský farář 2 zl. roční činže z okresního fondu.
15. května  byla vysvěcena rozšířená vrkoslavická kaple
4. června + rychnovský kostelník  Josef Hofman z č. 86
4. června vysvětil farář  Felger nově zřízený misijní kříž před kostelem
 											pag. 517
4. června instalace  nového faráře ve Bzí P. Josefa Peka
12. červec vysvětil P. Fischer druhou rádelskou školní třídu a zároveň i nástěnný kříž, věnovaný farářem.
14. června farář Felger  odcestoval kvůli bolestem nohou na 4. týdny  do lázní Teplice
10. července korunní princ Rudolf na své okružní cestě Čechami  udělal krátkou zastávku na Sychrově.
31. července  byly rychnovské kostelní pozemky pronajaty na dalších 6 let.
4. srpna  pohřeb ovdovělé  kněžny Gaspariny von Reus-Greiz ( sestry kostelního patrona knížete Kamila Rohana) do rodinné hrobky v Loukově
První mlátička v Rychnově
15. srpna  farář Felger cestuje ve společnosti  kraslického ředitele školy  P. Roesslera na pašijové hry v Oberammergau a odtud do Švýcarska. Návrat 11. září
Od poloviny srpna  do konce září  se v Jablonci konala průmyslová výstava.
18. listopadu shořela z neopatrnosti hraniční hospoda (Grenzschänke) v Kokoníně
31. prosince dosavadní liberecký okresní vikář P. Franz Moysel v Rochlicích složil svůj úřad
1871  byl vynikající rok pro brambory

1872
1. leden liberecký vikariátní úřad byl přenesen na osečského faráře P. Josefa Kouble.
2. února v hodkovicích se utvořil starokatolický spolek 
11. února  se utvořil v Rychnově radikální dělnický spolek
8. února farář Felger s stal personálním děkanem
Dosud v pátek obvyklé  zdejší postní kázání byla přeložena na nedělní odpoledne
Od 7. března každý čtvrtek  přichází z Jablonce c.k. notář  do Rychnova aby vyřídil běžné záležitosti
5. března ke 4 hod., odpoledne  bylo pocítěno zemětřesení, stejně jako v jiných městech v sev.Čechách a v Sasku.
2. března  se utopila vdova Regina Lang-ová z Klíčnova č. 29 v tamním rybníce.
Od 9. do 10. března  v noci vyhořel Scheuerův papírenský mlýn
											pag. 518
15. dubna  biskupský generální vikariát ve Smyrně v Malé Asii požaduje prostřednictvím litoměřického bisk. ordinariátu  potvrzení o svobodném stavu Vincence Hofmanna z Pulečného  č. 49, který se tam  chce oženit s jistou Terezií Axt-ovou z Č.Lípy
21. duben děkan Felger světí v Rádle  Ave  zvonek určený pro Haine ulitý z litiny. Ten byl tentýž den  nesen z kaple v procesí 8 pannami za účasti nově uniformované
str. 379
hudby  a za doprovodu  rádelského spolku rozsévačů   na místo  určení  a poprvé se rozezněl.
Všichni páni okresní vikáři  byli pozváni na 23. dubna do Litoměřic na konferenci , týkající  se vylepšení  kongruy
10. května  + bývalý zdejší kaplan P. Josef Buryánek  jako farář a jubilující kněz ze Světlé.
26.května   velké  povodně  v  Praze a  v  Rakovnickém kraji  v důsledku  průtrže mračen. – Pro postižené uspořádána  sbírka , v Rychnově vynesla  171 zl.  59 kr.
3. června  kaplan P. Tschörch  cestuje do Philippsdorfu { buď Filipov u  Č. Kamenice nebo Filipovské Chaloupky u Dobronína okr.  Štoky  nebo Filipov u Dobrotína okr. J.Hradec nebo Filipov u Šluknova}
9. června kaplan P. Fischer podniká výlet do Drážďan (Dresden)
9. června + šumburský kaplan  P. Josef Wolf
3. července  vikariátní konference  na rychnovské faře ve věci  zlepšení příjmů nižšího kléru. Přítomno 14 duchovních . Pro diecézní podpůrný fond upsáno  273 zl.
Dne 8. července  Jubilující pár  Franz a Anna  Lang-ovi z Pulečného č.80 oslavil svou zlatou svatbu.
11. července  loňského roku místo  podučitele Wintera ustanovený  třídní učitel Watzke  z Oberhaid  {asi v již. Čechách} přesídlil jako  učitel do Smržovky
27. července Anton Frind z pražské kapituly byl zde na návštěvě
											pag. 519
28. července farář Felger  měl  hlavní mši při svátku v Železném Brodě a kaplan Tschörch kázal v Kryštofově Údolí.
12. srpna očekávaný konec světa z podnětu  neomylnou  vědou předpovězena srážky země s kometou
15. srpen  kaplan Tschörch odejel do svého domova na několik dní na zotavenou
17. srpen  začátek stavby rodinné hrobky Antona Peukerta na zdejším hřbitově. Zaplatil kostelu 100 zl.
Rádelská Olivetská zahrada spolu s vedle stojícím křížem  renovována z výnosu nadace  za 45 zl.
Rádelští  dobrodinci  pořídili pro svou kapli  velum z bílého hedvábí  a  stejný pláštík na ciborium   , dohromady za 22 zl., Jakub Hartig daroval černý pluviál .
4. září pastorální konference  na  zdejší faře. Přítomno 15 duchovních,mezi nimi prof. dr. Náhlovský z Prahy a školní ředitel Rössler z Kraslic jako hosté
Téhož dne odejel P. Fischer do Děčína  na setkání se spolužáky  po 15. kněžských letech.
12. září lékař Augustin  Kittel z Uher  byl  na návštěvě v Rychnově po 21. letech , zasadil svému otci vedle  sakristijního okna  pamětní tabulku.
12. září  ve 2 hod. v noci   projížděl  zde vlakem J.M. císař František  Josef, vracející se z Berlína,  kde byl na setkání 3. císařů.
1. října  přijel nový rychnovský třídní učitel Beutel z Polubného ( místo učitele Watzke-ho)
6. října cestuje děkan Felger přes Rumburk  do Chlumce u Chabařovic (Kulm), aby se sešel se svými 7.kolegy z semináře  po 35 kněžských letech
8. října syn rychnovského kostelníka Franz Hofmann  byl zatčen pro krádež u Pietschbauera
str. 380
13. října   místo náhle zesnulého  Antona Pitsch-e nastoupil jako hrobník   Franz Maschke  z Rychnova č. 70
13., října nadace Marie Müllerové  na věčné světlo v rádelské kapli vstoupila v život.
pag. 520
15. prosince  navečer  shořel dům pulečenského  starosty  Augustina Masopusta č. 63.
.Pro farní kostel  byl částečně z darů, částečně z mešních nadací opatřen květovaný pluviál z bílého hedvábí  a velur.

1873
24. února vysvěcení 4. rychnovské třídy  v č. 170 děkanem Felgerem
3. dubna zasadil děkan 3 naroubované jabloně   a 3 naroubované  hrušně na farní dvůr
13. dubna ráno   na velikonoční neděli opustil kaplan Tschörch své zdejší místo a odešel do důchodu.
1. května otevření vídeňské světové výstavy, na níž se účastní i rychnovští malíři a výrobci galanterie 
1. května  v Pulečném otevřena 2. třída  Prvním podučitelem byl Wilhelm Preissler malíř z Pulečného č. 65.
3. června odešlo 22 osob ze zdejší farnosti do Brazilie
5. června  velká průtrž mračen  s kroupami,  přičemž  byl na sáh vyrvána pastvina  u Anděla strážce a farní louka byla pokryta mnoha sty fůrami písku a štěrku . Voda  šla proudem přes faru   a v dolních prostorách byla na 8 palců{asi 20 cm } vysoko
12. června krátce před procesím Božího Těla opět místy déšť při silné bouři, , přičemž blesk sjel po vysokém topolu u zdejší kovárny ( na cestě do školy), aniž by zapálil.
červen děkan Felger nákladem 70 zl. položil roury, jimiž se voda vedla  ze sádky až do koryta ve stáji.
16. června  + rochlický personální děkan  a exvikář P. Franz Moysel.
Na 25. a 26. červen oznámené biřmování  v Rychnově  bylo v posledním  okamžiku pro náhlé onemocnění  p. biskupa  odřeknuto.
17. července  shořel dům továrníka na dózy  Franze Hofrichtera  č. 194  Oheň vznikl při sušení lnu.
										pag. 521
1. srpna hrozné povětří a krupobití  na hodkovickým údolím až po Pelíkovice a Kopaninu.  Padaly kusy ledu  velké 4-7 lotů.{asi 7- 12 dkg}. Na hodkovickém kostele bylo rozbito 200 skleněných tabulek, na škole 128 okenních tabulí,
srpen : farní porostlina  hned za Andělem strážcem byla zorněna.
20. srpna ráno  uhodil blesk  v Pulečném do domu Glöckelbauera v č. 19 , přičemž byly jedna kráva zabita  a jedna jiná  ohluchla.. Oheň byl v zárodku uhašen.
27. srpna  P. Kretschmer, nar. v Č.Lípě , předtím kaplan v Křižanech, přišel za P. Tschörcha  na místo kaplana v Rychnově.
8. září  zdejší kaplan P. Fischer  byl na zkoušce v sychrovské kapli a téhož dne p. knížetem
str. 381
Kamilem Rohanem  presentován jako zámecký kaplan v Sychrově. 
9. září  navečer dorazil biskup Augustin Paul Wahala  na vizitaci  a biřmování vlakem do Rychnova-
10. září bylo biřmováno na 1000  rychnovských farníků.
11.září biřmováno asi 300 přidělených  jeřmanických. Bývalý sychrovský zámecký kaplan P. Josef Němeček byl ve zdejším farním kostele   konfirmován jako loukovský farář
25. září  přesídlil zdejší kaplan P. Fischer na své nové působiště  do Sychrova,téhož dne večer  se  ale vrátil  do Rychnova a příštího dne , 26. září byl namísto onemocnělého děkana povolán k vysvěcení Peukertovy  rodinné hrobky.
27. září , v 5 hod. ráno jel tudy vlakem {italský}král Viktor Emanuel, vracející se z Berlína
5. října konec oslav 900. výročí založení pražského biskupství
11. října  : 2 milosrdné sestry z Dornbirnu  ve Vorarlbersku zde pořádaly sbírku
12. října svěcení praporu veteránů v Rádle . Děkan Felger držel řeč na prostranství před kaplí.
											pag-522
Biskupský vikář  libereckého okresu  a farář  v Osečné P. Josef Kouble přišel jako farář do Příchovic, podržel si ale vikářský úřad.  Dne 26. října začal úřadovat z Příchovic.
27. října navečer shořel dům  Josefa Lindnera  v Pláni č. 319.
2. listopadu světí  děkan Felger  novou hřbitovní kapli  v Rádle
5. listopadu  převzal v rychnovském kostele  ( v zastoupení) přísahu nově jmenovaného interkalárního administrátora v Osečné P. Johanna  Bernarda,kaplana z Č.Dubu 
15. listopadu přišel do  Rychnova  jako  mladší kaplan P. AdalbertKundt, rodák  z České Lípy, dosavadní kaplan  ve  Vrkoslavicích
10. listopadu + bývalý zdejší kaplan P. Johann Patzak,jako pensista ve Dvoře Králové
25. listopadu +  v Rychnově rozený P. Josef Hofrichter, děkan  a jubilant  z Hodkovic. Při jeho pohřbu, konaném dne 29. listopadu měl děkan  Felger pohřební řeč. 
2. prosince 25. výročí vlády JM. císaře Františka Josefa
11. prosince děkan Felger  přijal přísahu  nově jmenovaného interkalárního administrátora z Hodkovic P. Ptáčníka  v hodkovickém kostele
24. prosince první vánoční stromek pro rychnovskou školní mládež  v sále hostince u Lucke-ho{“U  města Prahy “}

1874
16. ledna  krásný jarní den , po sněhu ani stopy, kvetou  sedmikrásky
20. ledna  + ve Stráži nad Nisou bývalý rychnovský starosta Franz Ullrich 
15. února  (7. neděle před velikonocemi) instaloval děkan Felger  (na základě delegace) nového faráře  v Osečné P. Holý-ho
18. února velký obraz, který v Mnichově Hradišti namaloval malíř  Žák, představující  uložení Krista do hrobu,  který   pozůstalí po + hodkovickém děkanovi Hofrichterovi z jeho pozůstalosti  věnovali rychnovskému kostelu, byl použit v postním čase na mariánském oltáři jako 14. zastavení křížové cesty  a vysvěcen děkanem Felgerem.
str. 382
20. února určuje okresní školní rada remuneraci za vyučování náboženství ve škole v Pulečném na 15 zl. ročně a sice od 1. srpna 1873. Tento obnos ale nebyl nikdy zaplacen.
12. dubna  instalace P. Franze Ptáčníka jako faráře v Hodkovicích libereckým  vikářem a příchovickým farářem P. Josefem Koublem.
20. květen za udělování náboženského vyučování ve  4. třídách zdejší obecné školy byla poukázána   roční remunerace  30 zl.  z okresního školního fondu, a také jeden rok vyplacena,  poté ale zase žádána zpět. 
5. června  o 3. hodině ráno shořela stodola Josefa Hofmanna v Rychnově č.85 , pravděpodobně z neopatrnosti.
9. června dvě milosrdné sestry z Dornbirnu zde sbírají.
4. července  schválil ministr obchodu( čestný občan Rychnova)  Banhans{Antonín, český Němec,*1825 Měcholupy u Žatce, 1870 ministr orby, 1871-1875 min. obchodu} zřízení erární odborné kreslířské školy v Rychnově..
Poznámka : zdejší obecní zastupitelstvo dne 19. listopadu v uznání zásluh o povznesení  zdejšího  uměleckého průmyslu a uměleckoprůmyslové výuky  ministra obchodu Banhanse , zemského školního inspektora  p. Maresche a  dvorního radu  a  ředitele  Rakouského musea Eitelbergera jmenovalo čestnými občany obce.
červenec:  zdejší kostelní varhany  byly opraveny.    Stavitel varhan  Müller  z Janova u Sloupu  dostal 100 zl. z kostelního jmění  a během 3 týdnů včetně svého pomocníka stravu a byt na faře.
Zchátralá farní konírna  byla  poněkud opravena 
31. července  odešel jablonecký okresní hejtman do penze.  Dříve než dorazil jeho nástupce baron Wražda, obstarával úřad  okresní komisař Lavori.
1. srpna   nové propachtování části zdejších farních pozemků na 6 let.
13., srpna o ˝ 6 odpoledne  se zastavil na zdejším vyzdobeném nádraží na své  úřední  cestě  ministr obchodu  Banhans  pozdravován  rychnovským obecním zastupitelstvem,  zdejším duchovenstvem,   a všemi spolky  a byl mu vyjádřen dík za  to, že kreslířská škola vstoupila v život.
											pag- 524
23. srpna se rozdělovaly medaile  10. rychnovským veteránům ., kteří  se zúčastnili tažení z r. 1859, 1864 a 1866.
29. srpna  silniční kanál nad  horními farními vraty , jehož stavbu schválilo okresní zastupitelstvo, aby se zabránilo novému zaplavení fary, byl dokončen
září: farní vodovod  položením několika nových rour opět v provozu
14. září: dvě milosrdné sestry z kláštera sv.  Josefa  ve Vídni zde konaly sbírku
16. září po půlnoci  vyhořela k domu  č. 99 v Pulečném  patřící stodola.
3., října  + Josef Demuth , selský výměnkář z Rádla č. 109, byl spoluzakladatelem  rádelské mešní nadace  a zakladatel  rádelského hřbitovního kříže.
str. 383
25. října + bývalý zdejší kaplan  P. Franz Manžel jako farář  ve Vlastibořicích. Na jeho pohřbu, konaném dne 29. října   bylo přítomno  22 duchovních  a také kostelní patron kníže Kamil Rohan.
listopad:  Konala se jednání o založení sboru dobrovolných hasičů v Rychnově. Děkan Felger daroval 20 zl. na opatření hasičského nářadí.

1875
Dlouhá, tuhá zima.  Od Martina r. 1874 až do konce března  sanice. Krásné, bezmrazé jaro, nádherné květy stromů. 
4. leden dvě milosrdné sestry  z Vídně zde sbíraly.
11. leden: nový jablonecký okr. hejtman baron Wražda nastoupil úřad. 
27. leden a 7. únor:  pro mohutnou sněhovou bouři   a závěje se nebylo možno dostat do Rádla.
28. února  přesídlil rychnovský třídní učitel  Franz Beutel jako učitel do Maxova.
											pag. 525
27. březen: u příležitosti svátku nanebevstoupení  nastoupil poprvé nově založený hasičský sbor v uniformách.
15. dubna  z Jablonce do Turnova přijela   společnost uměleckých jezdců ( Cirkus grand American) s 8. slony, 5. lvy, 160 koni  a mnoha vozy .
1. května   bzovský farář Pek si vyměnil faru  s farářem Fleischmannem z Dolní Krupky
7. června + P. František  Fiala, farář a jubilant z Jeníšovic, 85 roků  stár. 
20. června  slavnostní předání  rychnovské farnosti  srdci Ježíšovu
29. června + císař Ferdinand  Dobrotivý, o ½ 4 odpoledne  v pražském  královském hradě.
3. července  ve 2 hod. odpoledne  cestoval p. biskup Augustin Paul Wahala z Tanvaldu ( kde vizitoval)  Rychnovem na pohřeb do Prahy
5. července v noci  o ½ 1  se vrátil (p. biskup) z Prahy  zpět a zastavil se na zdejší faře , pak ráno pokračoval v    ½ 7 do Smržovky, kde  pokračoval v biřmování.
1. července  otevření železnice Liberec- Frýdlant-Zhořelec
20. července  přes den několik bouřek, okolo poledne  uhodil blesk během svatby v rádelské kapli do domu č. 84 v Rádle,aniž by zapálil, zabil ale domácí paní Barboru Wenzl-ovou , zatímco její syn jen ohlušen.  Téměř ve stejnou dobu  Josef Neumann, domkář-výměnkář v Jestřebí č. 11 byl zabit bleskem ve svém domě. 
 25. července instaloval děkan  Felger( delegován k tomu) svého bývalého kaplana  P. Josefa Fischera (naposledy zámeckého kaplana na Sychrově) jako faráře v Osečné   den nato tam konal kanonickou vizitaci a  náboženské zkoušky
6, srpna  jsou zároveň 3 c.k. ministři na inspekci v Jablonci a sice ministr obchodu Chlumecký, ministr financí  Depretis a exministr Hasner.
str 384
Při této příležitosti  navštívili v Jablonci konanou výstavu  rychnovských průmyslových výrobků  a práce zdejší kreslířské školy.
1. září  do místnosti kaplana Kundta byla opatřena nová kamna.
3. září na  pohřbu muzikanta a malíře Eduarda  Wawřicha  z Rychnova č. 253 byl poprvé použit pohřební vůz ( majetek kokonínského spolku rozsévačů)
10. září arcivévoda Karel Ludvík byl na návštěvě na Sychrově,  spolu se svou manželkou  Marií Terezií z Braganzy ( vnučka sestry naší paní kněžny) Přítomný rohanský patronátní klérus  byl p. knížetem představen.
24. září  silný mráz, 1 R (- 1 ˝  C) Mnoho ovoce na stromech pomrzlo
29. září  byl umístěn nad  hlavní vchod do kostela  knížecí rohanský erb z litiny
koncem září: pro nutné rozšíření silnice nechalo okresní zastupitelstvo  kapličku na Ave zvon u rádelského papírenského mlýna přemístit na protilehlou stranu.
listopad: rychnovský poštmistr  Anton Lang z č. 20  byl sesazen pro zpronevěru  a místo nově vypsáno.,
21. listopadu instalace nového jeníšovického faráře P. Josefa Kliky, předtím faráře v Loučkách
20. prosince  na zdejší železniční stanici zřízen provizorní telegraf

1876
1. leden  zavedení nových měr a vah. (metr, gram, litr)
Zima  od r. 1875 do 1875 dlouhá a  ostrá.
Citelná nouze, neboť broušení skla téměř úplně ustalo, a v továrnách se pracuje jen slabě. V důsledku toho se zvětšuje počet  žebráků  a vagabundů,  a nejistota majetku.  Mnoho rodin   z jablonecka, smržovska a zdejší krajiny  se  chystá odstěhovat  do Brazilie.

         pokračování viz na pag. 535

str. 385									pag. 527

				V ý k a  z 
                  v y s t ě h o v a  l c ů         z      R y c h n o v a

Rok 	Bydliště	Jméno a stav	počet	kam	
1836	Rádlo 161	Florian Maschke,svob.syn domkáře	1	Polsko	
1837	Rychznov 243	Franz Seidl, domkář  a  žena a děti	10	Halič	
1838	D Voda 172	Anton Vogt, domkář s rodinou	6	Rus.Polsko
.Domskavola	
1839	Rádlo 97	Franz  Schäffel, krejčí s rodinoui	8	Polsko	
	Rádlo 111	Anton Hillebrand, švec, vdovec  a děti	4	Polsko	
21.7.	Rychnov 131	Augustin Kraus, syn učitele v Rádle, usedlý  a rodina	3	Rus.Polsko, Domskavola	
21.7.	Rádlo 103	Anton Hübner, domkář  a  rodina 	4	      -“-	
	Rychnov 355	Augustin Lindner , domkář s rodinou	7	Polsko-Lisko, kraj Sanok	
	Rychnov 58	Augustin Lang, pekař  a  rodina	4	Domskavola	
	Rádlo 127	Josef Kundlatsch, svob, se sestrou a jejím dítětem	3	Polsko	
	Rádlo 182 	Johann Schäffel, škol.pomocník, s rodinou	4	Domskavola, tam +1855	
21.	Klíčnov 27	Ignaz Hübner, domkář  a  rodina 	6	Domskavola	
1844	Rychnov 196	Josef Maschke, domkář s  rodinou	8 	Halič u Brody	
1848	Rychnov 194	Karl Hofrichter, malíř svob., později ve službách guvernéra ostrova Elba	1	Italie	
1852	Rychnov č.4	August Kittel, ranhojič s rodinou (viz úmrtní protokol 1858 čj, 328)	6	Uhry, Leiden u Sv.Mikuláše,
župa Wieselburg  	
str. 386				     pag. 528	
1853	Rychnov 194	Anton Hofrichter, klempíř, svob. (později komik měst. div. v Buffalo)	1	Severní Amerika	
	Pulečný 45	Ferdinand Schmied, pekař a domkář		Sev.Amerika +1854	
1854	 -“-	Maria Anna Schmied, roz Ullmann,  a 2děti a sestra jejího muže Barbara (manželka předchozího)	4	Sev. Amereka	
	Pulečný 119	Franz Lang, malíř a domkář(uprchl, zanechal ženu a 2 děti)	1	Sev. Amerika	
	Pulečný 53	Franz Masopust svobodný,  kovářský tovaryš,	1	Sever. Amerika	
	Rychnov 265	Anton Müller, odpadlik, pekař s rodinou	5	Halič Prebendov 
u Vadovici	
	  -“-	August. Seiboth , zeť předch. a žena	2	   -“-	
	Rychnov 177	Anton Schäffel,  malíř, svob.	1	Sev. Amerika	
	Rádlo	Franz Schütz, syn papír.mlynáře, svob. (vráil se 1858)	1	Sev. Amerika	
1855	Rychnov 272	Josef Masopust, zámečník a chalupník, a  rodina	7	Haliř, Prebendov u Vadovic	
	   -“-	David Preissler, 78 let , výměnkář  u předchozího	1	   .”.	
	Rychnov 21	Franz Schmied, sedlák s rodinou	7	  -“-	
	Rychnov 306	Josef Preissler, chalupník  a  rodina 	8	  -“-	
str. 	387			 	
1855	Pulečný 55	Anastas Masopust, invalid. ohňostrůjce, ,s rodinou. Po jeho + se žena s dětmi vrátily	3	-	ů-

pag. 529	
	Pulečný 53 	Franz Schmied, kovář a chalupník,  a rodina 	8	Severní Amerika	
	Rychnov 18	Ferdinand Siebeneichler , tkadlec, svob	1	  -“-	
1856	Pulečný 99	Anton Masopust, syn sedláka, svob.	1	  -“-	
	Rychnov 195	Franz Loeffler, malíř,  vdovec	1	Vídeň	
1857	Rychnov 159	Johann Hofrichter, malíř, domkář s rodinou a 7  malíř.pomocníků (3+        v Pešti, ostatní se vrátili)	11	Pešť v Uhrách	
	Rychnov 250	Augustin Hofmann, malíř, svob, ( s Joh. Hofrichterovou (sňatek 1858 Osek) 	1	-“-	
září	Rychnov 80	P. Karl Poessler, kaplan,říd. učitel dívčí přípravky Anglických panen	1	 -“-	
1862	Rádlo 4	Anton Menzel, tkadlec a soused, s rod. později  v Kolbermoor u Albling v Bavorsku	6	Wells v Hor. Rakousku	
	Pulečný  49	Vincenz Hofmann  ( syn Franze), svob, sňatek 1872 ve Smyrně(M. Asie) s Terezií Axt z Č.Lípy	1	Orient	
1869	Pulečný 19	Elizabeth Wawřichová, (¨dcera sedláka) se svým nápadníkem	2	Polsko	
1873	Rychnov 4	Franz Schmied, pasíř, svobodnž	1	Brazilie	
	Rychnov 278	Maria Zappe, služka, 14 let stará, dcera  +Josefa Zappe	1	 -“-
      pag. 530	
	Rádlo 175	Maria Anna Zappe , svob. dcera domkáře	1	Brazilie	
str, 	388				
	Rádlo 134	Franziska Maschke, svob. dcera domkáře	1	 -“-	
	Rádlo 1760	Cajetan Skolauda, dř. sedlák, pak dělník s rodinou	5	 .”. u Croce	
	Rádlo 151	Augustin Schäffel, brusič skla, s rodinou	4	  -“-	
	Rádlo 64	Johann Maschke , truhlář a domkář, bezdětný se ženou Josefou roz.Kundlatsch	2	Brazilie	
	Rádlo 242	Vincenz Weiß, tov.dělník  a domkář a rodina 	6 	 -“-	
	Pulečný 78	Ignaz Müller, tov. dělník, svob.	1	-“-  	
1876,29.2	Rychnov 240	Kaspar Licke z Dalešic, kamnář a usedlý,. s rodinou	7	-“-   u Sao Paula	
1876, 3	Rychnov 325	Ignaz Maschke, syn plánského hajného, svob., jako rekrut utekl, v Hamburku zatčen a postrkem vrácen	1	 - “-	
-,3.	Klíčnov, 17	Jgnaz Hübner, truhlář a zeměbranec,svob., bez pasu	1	-“-	
1.4.	Rychnov 198	Johann Seidl, přadl.skla, s rodinou	3	 -“- u Sao Paula	
 “ 	Rychnov 113	Amalia, roz. Seidl, vdova po Aug. Schmiedovi, brusička kamenů se 6 malými dětmi	7	 .-“-	
 “ 	Rychnov 271	Augustin Lang, nástrojař,  s rodinou	7	-“-	
6.5.	Rádlo 238	Josef Wawřich, švec, se ženou	2	 -“-	
 “ 	Rádlo 109	Florian Müller, sedlák s rodinou	8	 -“-      pag.531	
“	Rádlo 102	Anton Lang, domkář s rodinou	5	-“-  u St. Croce	
 “ 	Rádlo 185	Augustin Schäffel, chalupník, s rodinou	3	Brazilie	
str.	389				
	Rádlo 233	vdova M.A.Zappe, porodní bába,  s dcerou a jejím dítětem	3	Brazilie	
	Rádlo 182	Florian Kovář, kovář, s rodinou	5	 -.”.-	
	Rádlo 121	Anton Hillebrand, dělník, s rodinou	5	 -“-  u S.Paula	
	Rádlo 77	Augustin Hübner¨, domkář s rodinou	3	Brazilie	
	Rádlo 137	Ignaz Hillebrand kameník a domkář  s rodinou	8	 -“-	
	Rádlo 190	Franz Müller, domkář s rodinou	5	 -“-	
	Rádlo 103	Stefan Scheufler ,slevač z Křižan, s rodinou	3	 -“-	
	Rádlo 198	Franz Kirchhof, zedník z Jeřmanic s maž. Klarou roz Schlenz	2	 -“-	
	Rádlo 170	Wenzel Schmied, tkadlec z Jeřmanic  s manž. Františkou roz  Wenzl	2	 …”.	
	Eádlo 203	Ferdinand Schöffel, svob., bez pasu	1	 -“-	
	Rychnov 147	Josef Preissler. sedlák, s rodinou	4	 -”-	
	Pulečný 94	Augustin Lamg, brusič skla, s manž. Marií Annou roz. Hübner  z Klíčnova č. 17	2	 -“-   

          pag. 532	
1876,6.5.	Pulečný 19	Anton Wawřich, sedlák s manž. Amalií roz Maschke z Rychnova  41	2	 --“-	
	Pulečný 134	Franz Pietsch, 17 ½ roku, svob., syn tkalce Franze P.,z Kopaniny č. 6	1	 .”.-	
15.6.	Rychnov,250	Augustin Preissler, pekař a domkář, s rodinou	8	 -“-	
	Rychniov 5/11	Josef Peukert, truhlář, s rodinou 	6	 -“-	
str. 	390				
	Rychnov 49	Josef Jäger, brusič skla, s manž..M.A. roz .Peukert	2	 -“-	
	Rychnov 264	Josef Kvířala, vdove, kovář a domkář, se svým svob. synem Karlem	2	-“-	
	-“-	Josef Kvíčala jun., kovář s rodinou	3	 -“-	
	  -“-	Franz Kvíčala, malíř, s rodinou	3	 .”.	
	Rychnov 212	Franz Hofmann , kupec a domkář, ženatý, se synem Antonem	2	  .”.	
	Rádlo 221	Franz Seiboth, punčochář, z Pelíkovic, pachtýř hospody v Rádle, s rodinou	5	 -“-	
	Rádlo 11	Johann Seiboth, brusič kamenů, s rodinou 	3	 -“-	
	Rádlo 11	Franz Seiboth, svob., pasíř , (bratr předchozího)	1	-“-	
  -.7.	D.Voda 73	Josef Zappe, pasíř s rodinou	7	- “-	
28.8	Rychnov 280	Josef Peukert , dělník, s rodinou	5	Australie-Pt.Adelaide	
str.391										pag. 535

			P o k r a č o v á n í    z pag. 526 (str. 384)

1876
leden poprvé byl do některých hostinců dán do sklepa led
Zdejší starosta  Karl Hofrichter a obchodník  Anton Schäffel z č. 188 poslali olejové obrazy a hračky ze skla na světovou výstavu do Filadelfie
6 a 7. ledna dvě milosrdné sestry z Vídně zde sbíraly.
2. březen svátek nedávno blahoslavené panny a dcery českého krále Anežky byl poprvé slaven ve  farním kostele   hlavní mší.
březen: zemský výbor  schválil na stavbu školy v Rychnově subvenci 6 000 zl.a bezúročnou zálohu 4 000 zl.
6. duben  děkan Felger resignoval kvůli neduživosti na zdejší faru  a 12. dubna požádal c.k. místodržitelství o penzi.
18. dubna začala se  kopat  školní studně a jáma na vápno 
18. dubna bývalý zdejší starosta  Vincenz  Peukert  (čp. 48)  začal úřadovat  jako nový poštmistr  a sice prozatím v úředním domě Na nivě
Rychnovská obec odkoupila od kostela na stavbu školy louku o výměře 1200 čtver. sáhů za 1200 zl. r.m.
20. května ráno  3 stupně pod nulou R ( -4C}  , květy na stromech zmrzly
23. květen časně zrána shořela  přádelna vlny, postavená na místě papír. mlýna.
28. května  kostelní patron kníže Kamil Rohan oslavil v Praze svou zlatou svatbu.
30. května nechal děkan Felger   všechny své cenné papíry, které si nechtěl ponechat,  patronátním komisařem H. Zejdlem vydražit  licitací na  farním dvoře.
31. květen prodává na stojato louky a pastviny (  seno a otavu) z farního majetku k rukám interkaláru. Získán byl obnos   556 zl. 30 kr. r.m.					
											pag. 536
červen děkan Felger daruje velkou část  své soukromé knihovny  dvěma chudým kandidátům kněžství, kteří budou   zakrátko ordinováni.
Postavena nová jeřmanická škola  a silnice mezi Jeřmanicemi a rádelským mlýnem.
15. června děkan Felger jmenován čestným občanem Rychnova.
27. června  licitační prodej   plodin z farních  pozemků (na stojato  na slámu) k rukám interkaláru.Získáno bylo   za ozim a jař , oves, směsku a brambory dohromady 714 zl. 15 kr. r.m.
3. července  bez jakýchkoli oslav položen základní kámen k nové škole.
8. července setkání JM. císaře Frant. Josefa I. a ruským carem Alexandrem v Zákupech z podnětu  vypuknutí turecko.srbské války.
26. července  c.k. ministerstvo kultu povolilo děkanu Felgerovi pensi 400 zl.r.m..z náboženského fondu.
str. 392
Marie Anna, vdova po Leop. Seibothovi  zřídila při farním kostele nadaci na zvony ve výši 59 zl.r.m.
Rychnovský obecní úřad převzal  od děkana Felgera do úschovy:
     a) biskupem Leonhardem    darovanou , chudým rychnovské farnosti patřící státní obligaci
           na 1000 zl.
      b)na rychnovský chudinský fond znějící vkladní knížku  liberecké spořitelny  na 426 zl.51    
            kr. 
       c) totéž  na 478 zl. 26 kr.
       NB:  úroky ze všech těchto kapitálů :84 zl. má  každoročně rychnovský farář na  vánoce  
      rozdělovat chudým z celé farnosti v obnosech nejméně po 1 zl.
Od 11 do 12 srpna přenocovali na  zdejším kostele 3 čápi.
12. srpna  místodržící baron Weber konal inspekci ve zdejší odborné kreslířské škole.
12. srpna předání diplomu o rychnovském čestném občanství děkanu Felgerovi.
22. srpna: dopoledne shořela  stodola  a střecha  obytného domu č. 262, patřící zdejšímu veliteli hasičů-
											pag. 537
dne 29. srpna novosvěcenec P. Hugo Schwerdtner, daný sem na dobu administrace k výpomoci se přihlásil na faře a uděloval den na to požehnání novosvěcencovo.
od února do konce  srpna odešlo 137 osob ze zdejší farnosti ,většinou do  Brazilie
8. září  měl děkan  Felger kázání na rozloučenou v Rychnově a  10. září v Rádle.
11. září začala administrace P.Kundta
P. Kretschmer jako  kooperátor určen do Šumburka,  dal přednost odchodu do  penze a opustil v těchto dnech faru.
12. září  rozděluje děkan Felger u něj deponovaný   chudinský obnos 150 zl.  a 40 zl. z vlastních peněz, dohromady 190 zl jednotlivým obcím farnosti.
14. září  přesídlil k svému bývalému kaplanovi P. Josefu Fischerovi, faráři v Osečné, kde dostal na faře byt.
24. prosince  presentoval děkan Felger  z Osečné   mocí jemu Kamilem Rohanem  k tomu dané plné  moci , jabloneckého{ z Č. Jablonce u Mimoně}far. administrátora P. Franze Krupičku jako 19. rychnovského faráře
 				***************

			 S e z n a m
farních věcí, které děkan Felger pořídil z vlastního a při svém odchodu nechal v Rychnově:
a)	jedna prkny obitá půdní komora
b)	prkenné ošalování, které dělí půdu na obilí  od půdy na prádlo, včetně dveří
c)	malá sýpka na horním trámoví
str.393

str.393
d)	dvoukřídlé dveře v pokoji 2. kaplana
e)	šest kusů  dvoukřídlých oken  v horních  3. farních místnostech
f)	malá litinová kamínka  včetně roury v horní zelené místnosti
g)	velká litinová  cirkulační kamna  včetně rour v horní modré místnosti
h)	dvoukřídlé domovní dveře do místnosti v přízemí
i)	sporák v prádelně
      k)   lehké dveře  mezi kuchyní a vedlejší místností
pag.  538
l)	malý litinový sporák  včetně dlouhých rour v dolní vedlejší místnosti
m)	dvojitě klenutý vinný sklep  s laťovými dveřmi
n)	kotec pro husy v koňské stáji
o)	dvě malé kůlničky  z prken  ve stodole
p)	vodovod do kravské stáje  včetně měděných rour  a kamenného koryta
q)	stání pro telata ve stáji
r)	oddělení pro brambory ve sklepě
s)	ve stodole kopa 6-7 loktů dlouhých prken , tolik kolik je třeba aby se zakryla parna  a přístavek
t)	na  půdě na seno  85 kusů 6-7 loktů dlouhých prken  celých a 10 kusů  polovičních, tolik totiž je třeba,  aby se obě kůlny  a mlat zakryly a na horní  trámy se udělal  4-5 prken široký most 
u)	tolik smrkových tyčí , kolik je třeba aby se udělal pevný a hustý podklad nad oběma  parněmi .
v)	koza na řezání dříví
w)	3 žebříky
x)	10 kusů závěsných zámků
y)	3 hnědě natřené stolice
z)	postel v dolní komoře
aa)	kuchyňský stůl   a lavice do kuchyně
bb)	skříň  v prádelně
cc)	nová skříň  se 2. zásuvkami k úschově nových kostelních paramentů
dd)	jeho vlastní portrét  a pana kostelního patrona  knížete Kamila v černém rámu
ee)	dva kusy košů   na hašení.
-----------------
Při ochodu děkana Felgera nalezlo se :
A: na kostelním pozemku  divoké stromy:
     4 kusy na kostelním prostranství, 100 kusů na novém hřbitově, 9 kusů u silnice, 2 kusy u   
     kokonínského kříže ( vhodné k poražení), 24 kusy na starém hřbitově ( k poražení)
B: na  farním pozemku  divoké  stromy 
    95 kusů u silnice, 15 kusů na farním dvoře, 6 kusů za  stájemi, 9 kusů  na uhelné šachtě,4 
    kusy u Anděla strážce   
C: na farním pozemku ovocné stromy:
    29 kusů v zahradě, 17 kusů ve dvoře          
						počet všech stromů:      314 kusů
str. 394
str.394										pag. 539

			S e z n a  m
kazatelů a  celebrantů { cizích duchovních, sloužících mši} , kteří od roku 1828 fungovali.
na  zdejším  posvícení  o sv. Václavu.
	{ K= kaplan, F= farář}
Rok	kazatel	celebrant	
1828	P.Stephan Sommer,Vratislavice,K	P. Franz Neubart, Jablonec ,F	
1829	P.Anton Pilz, Liberec, K	P.Franz Josef Lang, Vratislavice, F	
1830	P. Anton Miksch, Jablonec, K	P. Franz Khittel, Jeníšovice, F	
1831	P.Anton Horna, Liberec, K               a novosvěcenec	P. Johann Nejedlý, Smržovka, F
	
1832	P. Kosef Gahler., Liberec, K	P. Franz Wolf, Liberec, děkan	
1833	P. Ludwig Leubner, Dlouhé Mosty, kooperátor	P. Michael Grund, Č.Dub, děkan a vikářský. admin. liber. okresu	
1834	P. Josef Feit, Smržovka,katecheta	P.Ignaz Schimaczek, Bzí F.	
1835	P. Josef Hofrichter,Jeřmanice, lokalista	P. Johann Pažaut, Hodkovice, osobní .děkan	
1836	P. Ferdinand Elger,Jablonec, K,+ jako  profesor morálky v Litoměřicích 1871	P. Augustin Neumann , Janov, osob.děkan	
1837	P. Johann Charousek, Hodkovice, kooperátor	P. Stephan Vater, spirituál v litoměř. alumnátu	
1838	P. Franz Neswadba, Rychnov, K.	P. Antom Miksch, Jablonec, F.	
1839	P. Ignaz Sieber, Jablonec dominikán a pomocný koperátor	P. Josef Seliger, Ruprechtice, F.	
1840	P. Wenzel Kokert, Most, kapucín. řádový kněz, + Most 20.2.1868	P. Anton Grus, Duchcov, děkan
                                              pag. 540	
1841	P. Josef Jirák, Bzí, katecheta	P. Franz Wolf, Liberec, arciděkan,	
1842	P. Anton Plischke, Jablonec, kooperátor	P. Anton Jakel, Litoměřice, profesor dogmatiky	
str. 395			
1843	P. Franz Gaudek, Jablonec, K	P. Franz Dolenský.Bzí, F.	
1844	P. Franz Svoboda, Jeníšovice, K	P. Anton Jakel,Litoměřice, profesor dogmatiky	
1845	P. Cajetan Hartig, Vratislavice  ,K. 	P. Josef Neuber,Hor.Litvínov, osobní .děkan	
1846	P. Josef Haupt, Smržovka, katecheta	P. Josef Hofrichter, Hodkovice, F	
1847	P. Augustin Lang, Benátky K. a novosvěcenec	P. Augustin Neumann, Smržovka, osobní děkan	
1848	P. Ignaz Knobloch, Smržovka, K.	P. Josef Gahler, Liberec, řed. hlavní školy	
1849	P. Karl Roessler. Rychnov, K.	P. Josef Jirák, Bzí, F.	
1850	P. Johann Wachner, Rochlice, K.	P. Heinrich Hausner,Vratislavice, F.	
1851	P. Vincenz Schlaegel, Liberec,K.	P. Joasef Krupař, Šumburk, F.	
1852	P. Alois Schalk, Rychnov, F + Lomnice 5.1.1879.	P. Josef Gahler, Liberec, děkan a okr. vikář+ 23.3.1873	
1853	P. Anton Plischke, Jablonec, kooperátor	P. Josef Hofrichter, Hodkovice, F. a vikar. sekretář   +25. 11. 1873	
1854	P. Anton Henke,  Dlouhé Mosty, kooperátor	P. Wenzl Verunáč, Olešnice, F. +5.8.21868	
1855	P. Johann Hammerschmied, Hodkovice,kooperátor,+29.8.1868 jako řed.hl.školy v Ml.Boleslavi	P. Albetrt Küffer, rytíř z  Asmansvilla,Český Dub děkan
                                            pag. 541	
1856	P. Johann Ješina, Č.Dub, K(fund.)	P. Josef Buryanek, Světlá, F. +10.5.1872	
1857	P. Franz Ptáčník, Hodkovice, kooperátor	P. Anton Miksch, Jablonec, F. a vikář	
1858	P. Emmanuel Ferkl, Hodkovice, kooperátor	P. Josef Kočí, Jeřmanice, protofarář	
1859	P. Gustav Schwarz, Liberec, nejmladší K,+ jako liberecký  vrchní K.	P. Johann Ješina , Český Dub, děkan	
str. 396			
1860	P.Franz Havrda,  Jablonec, K	P. Ignaz Frank, Liberec, děkan,  
+ 19.7.1862	
1861	P. Franz Krupička, Č.Dub, K(fund)	P. Ignaz Hajny, Dlouhé Mosty, F.   +26.5. 1877	
1862	P. Josef Gaudek, Jablonec K.	P. Franz Gaudek, Jablonec, K.	
1863	P. Josef Bernat, Liberec, nejml.K-	P. Franz Simm, Liberec, děkan	
1864	P. Josef Kovář, Č.Dub. K.	P. Josef Sedlaček, Loukov. F.        +17.5.1873	
1865	P. Karl Klinger, Vratislvice, K.	P. Franz Moysel, Rochlice osob.děkan a okr. vikář ,+16.6.1873	
1866	P. Ferdinand Kühn, Jablonec,K,	P. Anton Čapek, Liberec, katecheta dívčích.škol,.+ 14.3.1878	
1867	P. Franz Ptáčník, Hodkovice,  první kooperátor	P. Josef Krupař, Bzí, F. +24.1.1871	
1868	P. Wenzel Peukert. Liberec, nejmladší .K	P. Josef Kočí, Jeřmanice, protofarář a vik.sekretář	
1869	P. Josef Ressel, Jablonec, K.	P. Josef Feit, Tanvald, os.děkan        +31.10.1872	
1870	P. Josef Tschörch, Rychnov, K a novosvěcenec	P. Johann Hruška, Všeň, F. +9.2.1875	
1871	P. Anton Neumann  Rochlice, K.	P. Anton Hofmann, Liberec, ředitel. hlavní školy	
1872	P. Josef Turek, Jablonec, 2. K.	P. Johann Ullmann, Jeřmanice, F   +12.1.1880	
1873	P. Anton Kühn, Liberec, 2. K.	P. Johann Ješina, Č.Dub, děkan	
1874	P. Johann Traub, Jablonec, mladší .K.	P. Josef Kočí, Vysoké, děkan,         +18.7.1877                   pag. 542	
1875	P. Josef Ressel,  Jablonec, starší K.	P. Anton Miksch, Jablonec, děkan a konsistor. rada	

str. 397									pag. 543
			Ř a d a			
		rychnovských farářů   od husitské doby 
	            Sestaveno podle libri  confirmationum

1360	+ Johannes, farář v Rychnově
1361	25. ledna .. klerik Johann Albert  ze Sebnic , presentován mnichovohradišťským opatem Wernherrem, instalovámn jeníšovickým farářem.  Resignoval 1369, byl zde 8 let
1369	2. srpna: Petr, profess, cyriackého řádu v Praze. Presentován   
                        mnichovohradišťským opatem  Zdislavem, Resignoval, koncem r. 1373,   
                        byl zde 4 roky
1374	23. leden: kněz Petr z Trystice, presentován mnichovohradišťským   
                        opatem  a potvrzen pražským arcibisk. generálním viklářem . Jenč., probošt   
                        Křížového kostela ve Vratislavi,  a Jan, děkan kolegiátní kapituly u sv.  
                        Apolináře  v Praze. Směněno v srpnu  1374 s farářem ve Vrchlabí, byl zde 
                        jen ˝ roku.
1374	7. srpna: kněz Symon, dříve farář ve Vrchlabí, dosazen se svolením opata  
                        v Mnichově Hradišti.
					mezera
1389	farář Albert resignoval na místo faráře v Rychnově. jeho nástupcem byl
1389	na podzim kněz Petr  z Dubu , presentován opatem v Mn. Hradišti, 
                        instalován farářem z Hodkovic
					mezera
1395	+ rychnovský farář Crux  (Kreuz, Kříž)
1395	( koncem dubna  nebo začátkem května ) kněz  Martin  
                        z Turnova,presentován mnichovohradišťským  opatem Václavem.  
                        Instalován Jeníšovickým farářem

				***************
 str. 398									pag. 545